Nolblog Saját blogom Segítség

1. kormos
2011. 03. 09. 9:35

Egy főrendőr koordinálja az új alkotmány előkészítését szolgáló nemzeti konzultáció logisztikai feladatait – derül ki a Hivatalos Értesítőből. A miniszteri biztost február 15-én nevezték ki, de ezt csak most tették közzé – a kinevezés eddig tehát nem volt érvényes.

Mostantól miniszteri biztos feladata „az új alkotmány előkészítésével összefüggő nemzeti konzultációval kapcsolatos logisztikai feladatok koordinálása” – derül ki a Hivatalos Értesítő legutóbbi, március 8-án megjelent számából. A biztosnak bőven van dolga, hiszen a közelmúltban valamennyi választópolgárnak levelet küldtek, amelyben tizenkét kérdést tesznek fel.

A feladat azonban nem ért véget azzal, hogy aktualizálták a névjegyzéket, kinyomtattak vagy nyolcmillió címet, ugyanennyi köszöntő levelet és kérdőívet, majd mindezt gondosan borítékolták, válaszborítékot is helyezve a borítékba. Nem kis munkát jelenthet ugyanis a kérdésekre adott válaszok összesítése sem. Igaz, eddig csak százezernél alig valamivel több választ érkezett vissza, de sokan csak a napokban kapták meg a levelet.

Mindez óriási feladat, érthető hát, hogy a közigazgatási és rendészeti tárca vezetője Papp Károly rendőr dandártábornok személyében miniszteri biztost nevezett ki – aki egyébként az ORFK vezetőjének rendészeti helyettese, míg korábban a Készenléti Rendőrség élén állt.

Az viszont már némi magyarázatra szorulna, hogy mindehhez miért éppen egy főrendőrre van szükség. Ugyanakkor a miniszteri utasítás szerint a kinevezés a február 15-től április 30-ig terjedő időszakra szól, miközben ez az utasítás – amint a hivatalos lapban olvasható – a közzétételét követő napon lép hatályba. Tehát most szerdán. Így eddig – hiszen az utasítás nem volt hatályos – elvileg semmit nem koordinálhatott a még nem is létező biztos. Vagy mégis, csak a dokumentumot felejtették el időben közzétenni?

Visszahoznák a vármegye elnevezést az új alkotmányba, a rendszerváltozás előtt hozott jogszabályokat pedig hatályon kívül helyeznék – írja a Magyar Hírlap.

A történelmi jogfolytonosságot szimbolizálja, hogy a vármegye elnevezés is bekerül majd az új alkotmányba – értesült a Magyar Hírlap. A lap arról nem tudósít, hogy ez a megyék – megyei önkormányzatok – hatásköreinek változásával is járna.

A lap úgy tudja, hogy az alaptörvény – amely esetleg áprilisi alkotmányként vonulna be a történelembe – kimondaná az 1944 vagy 1949 után és 1990 előtt elfogadott jogszabályok közjogi érvénytelenségét.

Ez azt jelentené, hogy hatályát vesztené egyebek mellett a büntető és a polgári törvénykönyv, illetve a polgári perrendtartásról szóló törvény, hiszen – bár számtalan alkalommal módosították őket – mindhárom alapvetően az előző rendszer terméke. Ugyanakkor kérdéses, mi történik a nemzetközi egyezményeket kihirdető törvényekkel, amelyek között nem egy 1990 előtt született.

Az új alkotmány elfogadásának egyébként más következménye is lesz: az Alkotmánybíróság korábbi döntéseinek érvényessége ugyancsak megkérdőjeleződhet. A testület ugyanis a jogszabályokat minden esetben a hatályos alaptörvény rendelkezéseire figyelemmel vizsgálja, s ha változik a hivatkozási alap, az ez eddig hozott határozatokat is érinti.

Változnának egyes intézmények is, például a bírósági szervezet élén ismét a Kúria állna, s már korábban felvetődött, hogy megszüntetnék a bíróságok önigazgatási szerveként működő Országos Igazságszolgáltatási Tanácsot. Ombudsmanból és hivatalból is csak egy maradna, s az adatvédelmi, a kisebbségi, illetve a jövő nemzedékek biztosa a továbbiakban csak az állampolgári jogok országgyűlési biztosának helyettese lenne.

Nem engedheti meg magának az ország, hogy jó erőben levő egyenruhások nyugdíjba menjenek – hangoztatta a miniszterelnöki szóvivő. A korkedvezményes nyugdíj eltörlése esetén az érintett szakszervezetek készek demonstrálni.

Nem engedheti meg magának az ország, hogy jó erőben levő egyenruhások nyugdíjba menjenek\n\n
Népszabadság - Kurucz Árpád

Magyarország nem engedheti meg magának, hogy a jó erőben lévő, tapasztalt, a negyvenes, ötvenes éveikben járó rendőrök, tűzoltók, katonák nyugdíjba menjenek - mondta Szijjártó Péter, a miniszterelnök szóvivője az InfoRádió Aréna című műsorában kedd este.

Szijjártó Péter kiemelte: a rendőrök, tűzoltók, katonák egy része számára a pályára lépés egyik motívuma az volt, hogy korán nyugdíjba lehet menni. Nekik más motivációt kell nyújtani - hangsúlyozta

Olyan életpálya-modellt kell megalkotni, ami vonzóvá teszi ezeket a hivatásokat, normális fizetést és munkakörülményeket, társadalmi és politikai megbecsülést kell biztosítani - fejtette ki a fideszes politikus. Hozzátette, hogy a Belügyminisztérium dolgozik a jelenlegi rendszer átszervezésén és az új rendszer kialakításán, ami vonzóvá teszi a pályákat.

A szakszervezetek másként látják: minimum demonstrációra kell számítani, de az európai fórumok elé is készek vinni ezt az ügyet, ha a kormány eltörölné a korkedvezményes nyugdíj lehetőségét - mondta a Duna Televízióban ugyancsak kedden Árok Kornél, a Hivatásos Tűzoltók Független Szakszervezetének elnöke és Holecz Gábor, a Vám- és Pénzügyi Dolgozók Szakszervezetének elnöke.

Készpénzben fizetik ki az iszapkatasztrófa károsultjainak a ruhaneműkben és konyhakertekben keletkezett károkat, míg a lakások berendezési tárgyait természetben pótolják, illetve bútorvásárlási utalványt adnak.

A devecseri önkormányzat rendeletben szabályozza a vörösiszap-katasztrófa károsultjainak ingóságaiban keletkezett vagyoni kár megtérítését; az állam a katasztrófaelhárítási célelőirányzat terhére készpénzben fizeti ki a lakosság gépjárművekben és konyhakertekben keletkezett kárát.

A tavaly októberi iszapömlés károsultjainak a március 5-én hatályba lépett rendelet értelmében 2011. március 20-ig kell benyújtaniuk - jogvesztés terhe mellett - támogatási kérelmüket, a devecseri önkormányzat a központi költségvetésből hívja le az adott összeget, melynek kifizetésére az ezt követő 10 napon belül kerülhet sor.

A 24 oldalas rendelet szerint az állami kártérítésre az az "életvitelszerűen" devecseri lakos jogosult, aki a károsodott lakóépület tulajdonosa, és a támogatásnál az egyéb forrásból megtérülő károkat is figyelembe veszik.

Minden esetben egyedi elbírálás alapján állapítják meg a támogatás összegét, amely kiterjed a konyhakertekben, a gépjárművekben, a háztartási ingóságokban (bútorok, háztartási eszközök) és ruhaneműkben esett károkra, illetve élelmiszer-vásárlás támogatására.

A benyújtott igényekről az önkormányzat szociális és egészségügyi bizottsága dönt, a támogatás összegébe nem számít bele a segélyszervezetektől kapott élelmiszer-, ruha- és tisztítószer-adomány, a Magyar Kármentő Alapból kapott támogatás, valamint a Magyar Alumínium Termelő és Kereskedelmi Zrt.-től kapott egyszeri gyorssegély összege. A támogatott nevét, a támogatás összegét az önkormányzat közzéteszi.

A konyhakertekben és az elhullott haszonállat-állományban keletkezett kárt annak fizetik ki egy összegben, aki nem részesült a Vidékfejlesztési Minisztérium jövedelempótló támogatásában, és rendelkezik a Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatalnak az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság (OKF) által hitelesített kárfelvételi jegyzőkönyvével.

A gépjárműkárok esetében a kárösszeget az OKF szakértője állapítja meg az autó életkorának és az amortizációnak figyelembevételével.

A háztartási ingóságokra vonatkozó kártérítést lakóépületenként változó mértékben kaphatják a vörösiszap-katasztrófa károsultjai; ezt a segélyszervezeteket tömörítő civil humanitárius koordinációs központ természetbeni támogatásával, a Magyar Vöröskereszt által adott háztartási technikai eszközökkel és a bútorokra beváltható utalvánnyal téríti meg az állam. Az utalványt a Magyar Bútor és Faipari Szövetségnél kell levásárolniuk a károsultaknak.

Ruhaneműkre és élelmiszerre a károsult épületbe bejelentett személyenként 200 ezer forintos értékhatárig terjed ki az állami kártérítés, ezt szintén készpénzben fizetik ki.

Az önkormányzat a károsultakkal kárenyhítési megállapodást köt, amelyben a támogatott az ingóságokkal kapcsolatos kárigényéről lemond a magyar állam javára.

(Forrás: mti.hu)

A pakisztáni szertartáson a gyászolók közé vegyült az öngyilkos merénylő. A detonációban legkevesebb huszonöt ember meghalt.

Az egyik sebesült- temetésen robbantott a merénylő Pakisztánban
MTI/EPA - K. Parvez Öngyilkos pokolgépes merényletet hajtottak végre egy temetési szertartáson szerdán Pakisztán északnyugati, Afganisztánnal szomszédos részén; a detonációban legkevesebb huszonöt ember életét vesztette, és sokan megsebesültek - közölte a rendőrség.

A merénylet a tartományi székváros, Pesavar peremén történt. Egy helyi elöljáró, a kormányellenes vallási fanatikus tálibokkal szemben álló pastu törzsi vezető feleségét helyezték végső nyugalomra, amikor a gyászolók közé vegyült merénylő működésbe hozott egy robbanószerkezetet. A temetésen legalább százan vettek részt.

Pakisztánnak az Afganisztánnal határos, törzsek uralta területe a tálibok és az al-Kaida nemzetközi terroristahálózat hátországa. A pakisztáni hadsereg számos offenzívát indított a térségben, de támogatja azt is, hogy törzsi elöljárók "magánhadserege" vegye fel a harcot a radikális iszlamistákkal.

Rendőrségi közlés szerint az ilyen félkatonai alakulatoknak kulcsszerepük van abban, hogy a szélsőséges elemek nehezebben tudjanak visszaszivárogni azokra a területekre, ahonnan a kormányerők kifüstölték őket.

(Forrás: hirado.hu)

A kormányerők erőszakkal léptek fel a tüntetők ellen kedd este. Csaknem százan megsérültek, egy ember meghalt.

Egy halálos áldozata és közel száz sebesültje van Jemenben a kormányerők kedd esti fellépésének
Reuters - Khaled Abdullah  Egy halálos áldozata és közel száz sebesültje van Jemenben a kormányerők kedd esti fellépésének a tüntetők ellen.

Rendőrök és civil ruhás biztonsági ügynökök kedd este tüzet nyitottak az Ali Abdalláh Száleh államfő távozását követelő tüntetőkre a szanaai egyetemnél. Korábbi hírek ötven sebesültről szóltak, de szerda reggel hírügynökségi jelentések már közel száz sebesültről írtak. Egy tüntető a kórházban belehalt sebesüléseibe, és négynek válságos az állapota - közölték egy szanaai kórház orvosai. Az ellenzék szóvivője "mészárlásnak" nevezte a hatósági fellépést az egyetemisták békés ülődemonstrációja ellen.

A Saba állami hírügynökség egy törzsi vezetőhöz kapcsolódó fegyvereseket tesz felelőssé a történtekért. A jelentésben az szerepel, hogy "három tüntető és három rendőr sebesült meg". A rendőrség keresi a fegyvereseket, hogy bíróság előtt feleljenek tettükért.

Mintegy 30 ember vesztette életét eddig a jelenlegi államfő 32 éves uralkodása ellen január végén kezdődött tiltakozó megmozdulásokban.

(Forrás: hirado.hu)

A (felnőtt) büntethetőségi korhatár emelésével egyre inkább fiatalkorúak bírósága elé kerülnek a 18 éven aluli elkövetők az USA-ban. A szigor drákói volt: a közelmúltban törölték el a tinédzserek halálbüntetését, illetve – részben – az őket sújtó tényleges életfogytiglant is.

Nem mindig könnyű bemérni a 16–21 év közöttiek jogait és felelősségét Amerikában. Pár éve akár halálra is ítélhettek fiatalkorút, miközben egy pohár sört nem ihatott meg legálisan. Sokan úgy halhatnak meg Afganisztánban, hogy ahhoz viszont nem elég „nagyok”: szavazzanak az elnökről, aki odaküldte őket. A büntetőjogban a 16–18 éves elkövetőket érinti az a változás, amelynek értelmében államokszerte egyre kevesebbüket kezelik felnőttként, s – figyelembe véve az életkori sajátosságokat – a fiatalkorúak bírósága tárgyalja ügyüket (noha ezeknek költségesebb a működtetése.) Évente mintegy kétmillió fiatalról van szó.

A The New York Times a tendenciát tárgyaló cikke szerint 2011 végére New York állam lehet az utolsó, amely már a 16. születésnapjuktól felnőttként kezeli az elkövetőket. Az 1970-es években botrány lett egy bűnesetből: öt év börtönt – a fiatalkorúnak kiszabható maximumot – kapott csak egy tizenöt éves fiú, aki két embert lőtt le a metróban. Gyilkossági ügyekben 13 (!) évre szállították le a teljes körű büntethetőséget. (Magyarországon felmerült, hogy akár 12 éves kortól büntethetőek legyenek a gyerekek. – A szerk. megj.)

Lassan, de enyhül a drákói szigor. Pár éve a legfelsőbb bíróság legalább a 18 évesnél fiatalabbak kivégzését megtiltotta, arra hivatkozva: nem teljesen éretten, a kortárs csoport nyomásának engedve is követnek el bűncselekményeket, és képesek a változásra. A fő jogi fogódzó a kegyetlen és rendkívüli büntetést tiltó nyolcadik alkotmánykiegészítés volt. Tavaly – a halálos áldozattal nem járó esetekben – a próbaidő nélküli, tényleges életfogytiglani börtönbüntetésüket nyilvánították semmisnek a talárosok.

Afrika egyik legvéreskezűbb diktátorának uralma alatt élnek, munkájuk nincs és nem is lesz, ám a zimbabwei fiatalok megnyeréséhez mégis „menő cuccokat”, rockkoncerteket kell bevetnie az ellenzéki szervezeteknek. – A fiatalok apatikusak, másrészt félnek is eljönni egy nagygyűlésre, mert utána már ellenzékiként tartják őket számon, támadásoknak vannak kitéve – mondta lapunknak egy zimbabwei civileket tömörítő ernyőszervezet vezetője. A Crisis in Zimbabwe Coalition több mint 550 egyesületet fog össze.

McDonald Lewanika – iskolásként tüntetett először

Népszabadság - Móricz Simon

McDonald Lewanika elmondta: az egyik ilyen technika a színes műanyag karkötő, amelyre politikai jelszavakat nyomtatnak. Ezek divatosak, mindenki többet is hord belőlük, Lewanika karját is négy díszítette. – A karkötő „cool” is, egy röplapot azonnal eldobnának – mondja. Az internet is egyre fontosabb szervező erővé kezd válni. – 2011 elejéig a lakosság csak egy százalékának volt internet-hozzáférése, ám nemrég az egyik mobilszolgáltató kiépítette a 3G-hálózatot, így ma már a mobiltelefonról be lehet lépni a közösségi oldalakra, a Facebookra és a Twitterre. Itt kell megfognunk a fiatalokat – mondja az aktivista.

Lewanika megnyeréséhez nem volt szükség hasonló eszközökre. Egy kisvárosban született, ám fiatalkorát egy hararei szegénynegyedben töltötte.

– Rablásokról, autólopásokról ismert, kemény környék – írja le. Középiskolás volt, amikor először kiállt egy ügy mellett: bentlakásos iskolában tanult, és társaival együtt épp a focivébét nézte, amikor az igazgatóhelyettes fia kikapcsolta a készüléket. – Egy jó barátom, Brian odament, kilökte a fiút a teremből, majd visszakapcsolta a tévét. Másnap kirúgták az iskolából. A családja kitagadta, ő pedig felakasztotta magát. Mi a társaimmal a következő nap tüntetést szerveztünk. Gyalog elmentünk Brian szüleinek a házához és vissza, az igazgató irodája elé – idézi fel az önkény elleni „premierjét”.

Később az egyetemen a diákmozgalom vezetője lett, emiatt másodévben eltanácsolták.

– Az édesanyám nagyon mérges volt, azt kérdezte: miért kell mindig másokért dolgoznod, egyszer gondolhatnál magadra és a családodra is! – idézi fel a 31 éves férfi. Az anyai aggodalom nem volt alaptalan: a család házát később kétszer is megtámadták. Zaklatásokból, verésekből és fenyegetésekből is bőven kijutott Lewanikának, ám a nemzetközi elismerés erőt ad. – Már a diákszervezeti munkánál éreztük, hogy a világ figyel minket, és azt üzeni, helyesen cselekszünk. 2003-ban Norvégiában egy nemzetközi diákbékedíjat kaptunk, az sokat jelentett – mondta.

Az aktivista szerint az év közepére tervezett parlamenti választások közeledtével megszaporodtak a politikailag motivált támadások. Az ellenzéki civilek élete is egyre nehezebb: kilenc szervezetet és vezetőit nyíltan kezdett támadni az ország vezetése. Budapestre is ezért érkezett a brit Minority Rights Group és az Afrikai–Magyar Egyesület meghívására: a magyar diplomatákat mint az EU soros elnökének képviselőit igyekszik meggyőzni arról, hogy vessék latba tekintélyüket azért, hogy a parlamenti választás tiszta és szabad legyen.

Zimbabwét 1980 óta miniszterelnökként, 1987 óta pedig elnökként irányítja Robert Mugabe. A függetlenségi háborúban hősként ünnepelt vezető 2000-ben kezdett földreformba. Ennek során elvette a fehér farmerek birtokait és azokat saját embereinek juttatta, amivel tönkretette az ország korábban virágzó mezőgazdaságát. Afrika egykori éléskamrájában hamarosan kiürültek a boltok, az infláció pedig olyan méreteket öltött, hogy már csak amerikai dollárért lehetett vásárolni. Tömegek szöktek át Dél-Afrikába a határon. Az uralkodó Zanu-PF párt kegyetlenül lecsapott az ellenzékre. A 2008-as elnökválasztás után Mugabe arra kényszerült, hogy egységkormányt alakítson a nyugati megfigyelők által győztesként elismert Morgan Tsangviraijal és pártjával, az MDC-vel.

A helyzet azóta javult, ám továbbra is aggasztó: a reformok megállították a hiperinflációt, elindult a gazdasági növekedés, és van áru a boltok polcain. – Nagy a különbség a gazdasági mutatók és a valóság között. A fejlődés csak azoknak kedvez, akiknek van amerikai dollárjuk – árnyalja a képet Lewanika. Utóbbiak kevesen vannak: a munkanélküliség 94 százalékos, a lakosság 80 százaléka a szegénységi küszöb alatt él. Lewanika szerint ez épp a politikai aktivitás ellen munkálkodik. – Az emberek legfőbb gondja, hogy étel kerüljön a családi asztalra. A gyomor politikája minden másnál fontosabb ilyenkor – magyarázza. A zimbabweiek azért követik az észak-afrikai eseményeket: a legkisebb kunyhón is van parabolaantenna, amivel az al-Dzsazíra pánarab hírtelevíziót is fogják. Arra a kérdésre, hogy vajon a zimbabweiek készek lennének-e az életüket adni a diktátor megdöntéséért, azt válaszolja: ha a forradalom előtt egy hónappal megkérdeztük volna a tunéziaiakat vagy egyiptomiakat, hajlandók-e feláldozni magukat, valószínűleg nemmel válaszoltak volna. – Az emberek akkor lázadnak fel, bárhol is éljenek, ha elfogynak a lehetőségeik. A kormány most reformcsomagot jelentett be. Ha ez is elbukik, az emberek a saját kezükbe veszik az irányítást, és az forradalomhoz vezet. Ami nem feltétlenül jó, mert mindig áldozatokat követel – véli Lewanika. Az északafrikai eseményeket nem csak a lakosság nézi feszült figyelemmel. Mugabe rezsimje is megijedt tőle: pár hete negyvenhat embert azért tartóztattak le Zimbabwéban, mert az egyiptomi forradalomról beszélgettek.

Az amerikai külügyminisztérium Bátor Nők Nemzetközi Díjában az LMP-s Osztolykán Ágnes részesült a romák integrációjában vállalt szerepéért.

A Lehet Más a Politika (LMP) országgyűlési képviselője kedden Washingtonban Hillary Clinton amerikai külügyminisztertől vette át az elismerést az.esemény díszvendége, Michelle Obama jelenlétében.

A Bátor Nők Nemzetközi Díjat Condoleezza Rice volt külügyminiszter alapította 2007-ben. Olyan nők részesülhetnek az elismerésben, akik élére álltak a nők jogaiért és helyzetének előmozdításáért tett erőfeszítéseknek. Osztolykán Ágnesen kívül idén még kilenc nő, köztük Roza Otunbajeva kirgiz elnök, kapta meg a díjat.

Bővítik a Paksi Atomerőművet. A kormány francia erőműépítőkkel tárgyal. A fejlesztési tender kiírása 2012 elején láthat napvilágot.

A Paksi Atomerőmű bővítéséről egyeztetett Jean-Hugues Perrearddal, a francia AREVA vállalat elnök-helyettesével és delegációjával Kovács Pál energetikai helyettes államtitkár. A Nemzeti Fejlesztési Minisztérium (NFM) lapunkhoz eljutatott közleménye szerint  budapesti találkozón a felek áttekintették azokat a legfontosabb műszaki feltételeket és finanszírozási lehetőségeket, amelyek nélkülözhetetlenek lehetnek az erőmű jövőbeni bővítése szempontjából.

Az atomerőművi blokkok építése terén francia, finn és kínai referenciákkal is rendelkező vállalat kérdésére az NFM képviselői megerősítették, hogy a létesítési tender kiírására még 2012 év elején sor kerülhet.

Az új európai energiapolitika középpontjában három fontos kritérium áll: a versenyképesség, a fenntarthatóság és az ellátásbiztonság hármas követelménye. E célok elérését jól képes szolgálni az atomenergia, mivel számos olyan erőssége van, amelynek révén erősíti a versenyképességet, növeli az ellátásbiztonságot, elősegíti a környezetszennyezés csökkentését, a klíma védelmét és ezáltal a fenntartható fejlődés kritériumainak teljesülését. Ezt bizonyítja, hogy napjainkban összesen 442 atomerőmű működik, és 65 blokkot építenek világszerte. A jelenleg üzemelő atomerőművek beépített összkapacitása 375 001 megawatt.

A készülő, 2030-ig szóló nemzeti energiastratégiában az új atomerőművi kapacitások létesítése, mint elengedhetetlen "opció" szerepel. Az NFM a jövőben a többi potenciális pályázó partnerrel is egyeztet az atomerőművi bővítés kérdésében.

Bővülne az első hazai kaviártelep, amelynek tulajdonosa szerint a kiváló víz miatt a magyar kaviár jobb minőségű akár az orosznál vagy franciánál is - derült ki az MR1-Kossuth Rádióból.

A tokhaltenyésztés pénzügyi hátteréről immár meglehetősen sokat tud dr. Szamfira György egykori ügyvéd, aki a jogi pályát hagyta ott azért, hogy a tokhal segítségével kaviárt tudjon előállítani.

Az első magyar kaviár és tokhaltelep azóta már működik Vésztőn, és tulajdonosa azt mondja, az itt előállított kaviár, amely a Bocuse d'Or nemzetközi szakácsverseny idei döntőjén is sikert aratott, jobb minőségű az orosznál és a franciánál is, valószínűleg a nagyon jó vízminőség miatt.

Az üzem csúcskapacitását évi 3,5-4 tonna, de tervezik a bővítést is, amely után a teljesítmény 12-13 tonna lenne - hangzott el a Kossuth Rádióban.

A tulajdonos azt mondja, jönnek olyan befektetői ajánlatok is, amelynek nyomán a telep évi 35 tonna kibocsátására lenne alkalmas, így Magyarország lehetne a kaviártermelés európai központja. Az áruból Magyarországon azért biztosan nem fogyna sok, mert a piac felvevőképessége nagyon kicsi, a kaviár nagyon drága, és nincs hagyománya sem - mondja Szamfira György.

(Forrás: hirado.hu)

A lengyel kormány jóváhagyta a nyugdíjpénztári rendszer átalakítását, amely május 1-től lép hatályba. E szerint öt százalékponttal 2,3 százalékra csökkentik a magánnyugdíj pénztárak számára átfolyósításra kerülő járulékkulcsot, aminek köszönhetően - a várakozások szerint - mintegy 190 milliárd zlotyt (67 milliárd dollár) tart vissza a lengyel költségvetés 2020-ig.

Donald Tusk, lengyel miniszterelnök szerint a kulcsot 2017-től 3,5 százalékra emelik vissza - írja honlapján a Gazdasági Rádió. A cikk szerint eredetileg április 1-től lépett volna hatályba a módosítás, de azt egy hónappal el kellett halasztani. Az idei évre 12 milliárd zlotys plusz várható a költségvetésben, így sikerülhet a tavalyi 7,9 százalékos GDP arányos hiányt 6 százalékra lefaragni.

Lengyelországban alkotmányos adósságplafon van érvényben, vagyis a kormánynak muszáj intézkedést életbe léptetni, ha az adósságráta eléri a GDP 55 százalékát, jelenleg 53százalékon áll a ráta. Októberben egyébként parlamenti választásokat tartanak az országban.

A konkrétumokat hiányolja a Kopint-tárki vezérigazgatója a Széll Kálmán Tervből. Palócz Éva a Klubrádió Reggeli gyors című műsorában arról beszélt, hogy az irányok vannak csak kijelölve, ezeket azonban már rég óta hangoztatják a szakemberek.

Önmagában az elköteleződés az államadósság csökkentés, a munkahelyteremtés, a hiánycsökkentés és a pazarló elemek megszüntetése nem elég az ország nagyobb gazdasági növekedési pályára állításához - fogalmazott a közgazdász.

Amíg a rendszerbeli feszültségek megvannak, addig nem tud növekedési pályára állni a gazdaság. A folyamatos húzd meg ereszd meg játék, ha a hiány nagy, akkor tűzoltásképp kiadást vágnak vagy bevételt növelnek füstadóval, ebadóval, azzal megakasztják a növekedést.

Január elsejéig visszamenőleg, átlagosan nyolc százalékkal emeli a munkavállalók bérét a jelenleg 1800 főt foglalkoztató Hankook Tire Magyarország - áll a cég kedd délutáni közleményében.

Székely Tamás, a Magyar Vegyipari, Energiaipari és Rokon Szakmákban Dolgozók Szakszervezeti Szövetségének (VDSZ) elnöke ugyanakkor a Független Hírügynökségnek azt mondta: közel állnak az álláspontok, de még nem született megállapodás, szerdán délelőtt folytatják a tárgyalásokat. Hozzátette: a bérekről nem születhet egyoldalú döntés, a cég közleménye "nem egy barátságos lépés", mint mondta, "döbbenetes", hogy ilyen közleményt adott ki a vállalat.

A Hankook közleményében az áll, hogy a béremelés meghaladja az Országos Érdekegyeztető Tanács ajánlásában szereplő 4-6 százalékot, ezen kívül inflációkövető és kompenzálja az új adótörvényből eredő változásokat. A béremelésen felül a cafeteria összege is évi 20 000 forinttal növekszik. A cég arról azonban nem számolt be, hogy nem született megállapodás és folytatódnak a tárgyalások.

Székely Tamás azt mondta: megegyezés nincs, a sztrájkbizottság nem oszlott fel. A cég nyolcszázalékos béremelési javaslatát meg kell vizsgálni, ki kell számolni, hogy ez a dolgozóknak forintosítva mekkora emelést jelent.

A vegyipari szakszervezet múlt héten közölte hogy a Hankook dunaújvárosi gyárában 1700 dolgozót érint a "lehető leghátrányosabban" az új adótörvény, ezért a bérvita nem százalékokról, hanem konkrét összegekről zajlik. Az érdekképviseletnek akkor az volt a véleménye, hogy kicsi az esély a megegyezésre, a múlt szerdai sikertelen egyeztetés után sztrájkbizottság alakult, és megkezdődött egy esetleges munkabeszüntetés előkészítése. A dolgozók többsége jelezte a csatlakozását az esetleges sztrájkhoz.

(Forrás: fuggetlenhir.hu)

Tessék mondani, hol lehet itt nehezményezni? Hogy mit? Ja, megmondom én azt mindjárt. Én vagyok az a köztisztviselő, aki sokadmagával alkalmatlan a köztisztviselésre.

Hogy honnan veszem én ezt? Hát ezt nekem mondták. Jó, nem szemtől-szembe, hanem először csak levélben, igen felmondólevélben, majd aztán az újságban, odanyilatkozva. Hogy ki? Nem is akárki! Maga Gál András Levente államtitkár a minap.

Hogy nem kell annyira érzékenynek lenne? Tényleg nem, de köztisztviselő nem ám csak úgy lehetett az ember. Megvolt annak a menete, életpályamodell meg mifene. A közt szolgálni, az volt ám a megtiszteltetés. Sok-sok év alatt, tanulással, továbbképzéssel. Hogy mi a baj? Hát csak az, hogy tavaly nyáron szó nélkül elbocsátottak minket. De nem ám akárhogyan, hiszen mihelyst az országgyűlés elfogadta a köztisztviselői törvényt  összehívtak bennünket egy hétfői napon háromra, majd a harminc fős főosztályról fél négyre huszonkettőnek nem volt állása.

Hogy ez kormányváltásnál természetes? Nem hinném, mert előtte hónapokig kerülgettek bennünket, kényszerszabadságon voltunk, lézengtünk a minisztériumban úgy, hogy nem szólt hozzánk senki semmit, nem kérdezték mit csinálunk, mi a dolgunk, hol tartanak az ügyek.

Hogy ez csak nekünk baj? Meglehet, de azt sem hinném, hogy olyan gazdagok vagyunk, hogy tanult emberfők több diplomával az utcán lézengjenek! Mi azóta munkanélküliek vagyunk sorban állunk a munkanélküli központban, rontjuk a statisztikákat. Pedig azt mondta a napokban a miniszterelnök, hogy aki tud az dolgozzon! Mi tudnánk! Nekünk volt helyünk, munkánk, feladatunk, szakértelmünk, minden, ami kell!

Pályázunk mi most sokfelé, de a közszolgálatból kimaradók után nem kapkod ám a piac, a multi. Meg hát rajtunk a bélyeg, hisz mást sem hallani csak, hogy a kirúgottak ilyenek meg olyanok.

Hogy hányan vagyunk? Hát arról mi is mást tudunk, mint a minisztérium vezetői. Szerintünk legalább ezren, ők csupán négy-ötszázról beszélnek.

Még kérdezi miért panaszkodok? Hát azért mert megelégeltem, hogy bennünket mindenki pocskondiázhat, szeretnénk, ha világos lenne és tudnák, hogy nem alkalmatlanságról, hanem mondjuk ki bátran, politikáról van itt szó!

Kell egy csapat. Azaz kéne. Egy párt Magyarországnak. Itt és most. Egy konzervatív, jobboldali, de azon belül azért liberális. Szabadságpárti. Meg mérsékelt. De azért nem langyos, nemmaszatoló, nem puhány, nem örök kitérő. Ellenkezőleg: mindig szembenéző. A dolgok gyökeréhez nyúló. Nem passzív, nem defenzív, nem „hamis realista”. De nem is hiperaktív, nem kényszeres álcselekvő.

Nem fenyegetőző, nem támadó, nem agresszív. Építő, óvó, nem romboló. Együttműködő, békítő, érdekkiegyenlítő.

Kereszténységgel nyugodt lélekkel bensőséges viszonyt ápoló. Akár „kereszténydemokratának” is mondható. De nem kereszténykedő. Kezét nem a címlapon összekulcsoló. A Wekerle- és Szilágyi Dezső-féle, 1890-es évekbe vesző nívót (l. állam és egyház szétválasztása) tartó. Ha egyszer a magyarban a vasárnap az vásárnap és nem „nedelja”, azt elviselő.

Alkotmányos. Betű és szellem szerint is. Vitán felül, nem kétesen, nem kacsintva-lebegtető.

Az alkotmányos baloldallal rivalizáló, de nem gyűlölködő. Nem denunciáns. Elsősorban váltópárt, de ha kell, nagykoalíciózó. Amúgy elvi alapon, keményen antikommunista. Antibolsevik. De nem kommunistázó. Különösen nem: szelektíven kommunistázó. A bolsevik szubsztanciát akár antibolsevik álruhában is, házon belül is, szagról felismerő. A szélsőbalt kinevető.

Az alkotmányos jobboldallal szövetkező, nem kiszorító, nem felmorzsoló. Amúgy magától értetődően megrögzött antináci. Öklendező antinyilas, antihungarista. A bibliai átok alól mentesülő. De persze nem színre-szóra fasisztázó, rasszistázó.

Az alkotmányos pártokkal végső, felsőbb értelmű – „nemzeti” – közösséget vállaló. Hivatásbeli egyenrangúságot tartó. De a jobboldal feltétel nélküli egylényegűségét elutasító.

Az erkölcsi magasabbrendűség lováról leszálló. Részlegességét vállaló, totális nemzetképviseletre nem törő.

De ha kell, egyedül is helytálló. Igenis, küldetéssel bíró. Nem szüntelen önmagára hivatkozó. Nem önmaga nevében jövő. Hivatásához felnövő. De küldetését megtaláló, nem pedig kitaláló. Szemérmesen hordozó, nem színpadiasan dicsekvő.

Korrupciót nem csak másokban kereső. A saját lebukókat is szigorúan ítélő. A korrupció fő okát nem a kommunista haj tapadásának módjában látó. Inkább az állam (és önkormányzat) túltengéséből és ellenőrizetlenségéből származtató. Ezen okokat erősítő politikusok korrupcióellenességét álságosnak vélő. A közvagyon hűtlen kezelését egyszeri vétken messze túlmenő, alkotmányos rendet károsító tettként szemlélő. BKV-s, terézvárosi típusú lopások felderítésén ezért örvendező. (Az 1998-as ciklus innovatívan korrupt, mintaadó ügyeinek tisztázatlanságát persze nem feledő.)

A korrupció üldözésében tanúsított politikai elfogultságot a korrupcióhoz magához hasonlóan demoralizáló, rendszerellenes destrukciónak tekintő.

Számonkérhető értékekkel, elvekkel, ideo lógiával bíró. Következetes, értékhű, de nem doktriner. Nem is „túlfeszült lényeglátó”. De cselekedeteit az értékekkel összhangba hozó. Azokból levezető. Ezért megbízható, kiszámítható. Értékeit így, nem pedig térítéssel terjesztő.

A magyar történelemben gyökeredző. A nemes hagyományokat büszkén vállaló, de bűneinket – akár Himnuszunk – bevalló. Nem csak a kommunizmus fertelméig visszanéző. Mégsem anakronisztikus, múltba révedő. Inkább jövőbe tekintő. Trianont máig elevenen fájlaló. De mégsem árpádsávozó, matricázó. Mégsem világfájdalmas, világra haragvó, bosszúszomjas, elzárkózó, különcködő. Mégis Európába, világba törekvő. A világtól inkább tanuló, mintsem zavaros fejű világot tanító. Nemzetieskedő lózungok helyett szép csendben a nemzet valódi érdekeinek felismerésére, kifejezésére, képviseletére igyekvő. A magyarságot javító, emelő. Nem butító, nem ámító, nem züllesztő. Szolgáló, de nem kiszolgáló.

Rendpárti. Egyértelműen, világosan, konzekvensen. Rendőrpárti. De önkényeskedést nem fedező. Mindenféle blokádtól, hídelzárástól, tojásdobálástól, bekiabálástól, gyújtogatástól, autóborogatástól, zavargástól, merénylettől, terrorizmustól zsigerből irtózó. Ilyesmit véletlenül sem mentő, szító, szervező, támogató. Utcai garázdálkodást nem „rendőri túlkapásokként” mesélő. Tüntetésért, sztrájkért törvényesért sem rajongó.

Tanárt rugdosó gyerek, szülő iránt kevéssé megértő. Az iskolai tekintély elleni erőszakot (a közúti baleseteket követő lincselést-önbíráskodást, a rendőri intézkedéssel szembeni csoportos szembeszegülést, a megélhetési természet- és infrastruktúrakárosítást) az egyszeri tetten is túlmutatva romboló ártalomként kezelő. Az idősek, a kisebbségbe szorultak magántulajdona elleni módszeres támadást az emberi méltóság elleni támadásnak is tekintő. Elkövetőit habozás nélkül elrettentő. Csak ezután kérdező. De a cigányság felemelését a magyar küldetésbe fogadó.

Néppárti: nem osztályharcos, nem rétegpárti. A dolgok menetének kimondatlanul is a „normális” többség – és nem a deviáns kisebbség – ízlése szerinti irányt adó. De ez utóbbiak létjogosultságát, méltóságát feltétel nélkül megvédelmező.

A közösség megtartó támasztékát az aktív középben látó, azt e szerint is becsülő. De nem csalárd hízelgő. Társadalompolitikájának esszenciájául nem a támasztéknak – magából a támasztékból kicsent anyaggal való – megtámasztását választó. Nem pillért aládúcoló. Nem az adórendszert saját családjára szabó.

A rászorultaktól, akiktől még elvárható egyáltalán valami, a segély ellenében nyugodt lelkiismerettel követelő. Akiktől nem, azokat türelemmel elviselő.

A baloldaltól saját – árnyaltabb, modernebb – igazságosságfelfogásában is különböző. Világosan hirdető, képviselő – nem sunyin rejtegető. A választóknak előre felkínáló. Nem hatalomban, kormányon, utólag kitálaló.

Tényleg polgári. Nem olyan tehát, mint ez a mostani „polgári”: mindenfajta nemességből, nagyvonalúságból kivetkező. Nem –lumpenmódra – a másokéra áhítozó.

Gazdaságfilozófiájában egyértelműen piac-, verseny-, kapitalizmus- és globalizációpárti. A nemzetek gazdagságának (l. The Wealth of Nations, 1776) forrását a nemzetközi munkamegosztásban látó. Nem magyar narancsra vágyó. A „kis, nyitott gazdaság” fogalmát és konzekvenciáit legalább tankönyvi szinten megértő. Multi- és bankellenes demagógiára kevéssé hajló. Nem a szélsőjobb és szélsőbal ilyetén programját alkalomadtán megvalósító.

Tulajdonpárti. „Tulajdont kisajátítani csak kivételesen és közérdekből, törvényben szabályozott esetekben és módon, teljes, feltétlen és azonnali kártalanítás mellett lehet.” Ilyen megalázó – még szóba hozni is kínos! – kioktatásra nem szoruló.

Az államot nem részrehajlásra, versenyelőnyök osztogatására használó.

Egyensúlypárti. Önként és dalolva, nem külső nyomásra. Kormányon megvalósító, ellenzékben számonkérő. A közszolgáltatások bármely magas szintjéhez hozzárendelhető egy olyan adóelvonási szint, amellyel kiegyensúlyozható az államháztartás. És megfordítva: bármely alacsony adóztatási szinthezmegtalálható a közkiadások azon szintje, amellyel az államháztartás egyensúlya tartósan fennmarad. Bármely egyensúlyi szint –európai módon – élhető. Ezért, de a közjogi keretek megtartásához szükséges kohézió rovására nem reformblablázó. Amúgy sem kalandorkodó, kísérletezgető.

Az itt nem érintett – végtelen számosságú – dolgokban: józan középpárti.

Ahol ilyen párt nem szerepel a választékban, az beteg hely. Beteg ország. Beteg demokrácia. Magyarország most sajnos ilyen. A hiány a torzulásnak nemcsak tünete, de oka is, okozata is egyben. A térfélről most tartósan és szinte kizárólag a masszív obskurantizmus dől. Pedig a hiánynak elháríthatatlan, objektív, fatális oka nem lehet. Ha másoknak megy, itt is mennie kell.

A szerző közgazdász

A rendszerváltozás előtt az alkotó értelmiség jelentős része lazább vagy szorosabb kapcsolatban állt az állampárttal: feladata volt, hogy demonstrálja hovatartozását, példát mutasson az ország lakosságának. Ettől a kötöttségtől a rendszerváltozás után sokan próbáltak megszabadulni. Voltak persze olyanok is, akik hűek maradtak a baloldali eszmékhez, és egy szociáldemokrata jellegű párt megteremtésén fáradoztak. Ez a program ma sem veszítette el az aktualitását, és a megvalósításához szükséges a baloldali értelmiség aktív, kemény munkája.

Marabu

Az elmúlt évi nagy győzelem ellenére nincsenek könnyű helyzetben manapság az elkötelezett kereszténydemokrata, konzervatív szellemiségű értelmiségiek sem, akik annak idején követték a Fidesz első számú vezetőinek, Orbán Viktornak és Kövér Lászlónak a biztatását: bújjanak már ki a kényelmes egérlyukból és szakmai munkájukon kívül tegyenek valamit a politikai változás érdekében, azaz: segítsék a liberális oldalról átjövő Fidesz jobboldali elfogadását. A konzervatív alkotó értelmiség ugyanis meglehetősen későn és lassan ébredt fel hosszú álmából, vagy azért, mert nem tudott az évtizedeken keresztül beléivódott félelmeitől megszabadulni, vagy azért, mert hozzá volt szokva a hallgatáshoz.

Sokan csak a ’98-as jobboldali győzelem után érezték meg, „hol is a helyük”. A „tűzvonalba” azonban kevesen merészkedtek, biztonságosabbnak vélték, ha a háttérben maradnak. Jómagam önszántamból már a felhívás előtt kimerészkedtem a csatatérre: egyéniségem aligha engedte volna meg, hogy ezt politikusok felszólítására tegyem! Feltehetően ennek elismeréseként hívott meg Orbán Viktor ’96-ban az akkor alakult új tanácsadó testületébe, a „Vének Tanácsába”, majd a 2002-es választás elvesztése után a Szövetség a Nemzetért polgári körbe.

Hogy a magukat aktivizált értelmiségiek és a különböző konzervatív körök munkája hozzájárult-e ahhoz, hogy a korábban az 5 százalékos küszöböt alig meghaladó Fidesz a jobboldal vezető pártja legyen és ’98-ban miniszterelnököt adjon, annak eldöntése nem az én feladatom. Az igazsághoz tartozik azonban, hogy idővel a pártvezetők megsokallták tanácsainkat, mondván: „A messziről jött és utólag okos ember bátorságával fogalmazzák meg véleményüket, hogy mit kellett volna csinálni” (2003), majd „a legnagyobb hiba, amelyet a Fidesz elkövethet, az éppen az volna, ha mindenfajta politológusi elvárásokhoz, elemző írásokhoz akarná igazítani saját munkáját” (2005). A tény viszont az, hogy ebben az időszakban a Fidesz két parlamenti választáson is alulmaradt.

Felszólító biztatásokban ma sincs hiány. Ezek közül elsőnek Mádl Ferenc, korábbi kiváló köztársasági elnökünk egy mondatát emelném ki. Ő „annak örülne, ha nem párthoz kötődő, hanem autonóm személyiségek írásaival találkozna a lapokban”. (Heti Válasz, január 27). A baloldali értelmiségiek pedig – érthető módon – szinte nap mint nap állásfoglalásra szólítják fel a jobboldali értelmiségieket.

Valójában mit is várnak tőlünk a megszólalásra biztató honfi társaink? A jobboldali neves személyiségek feltehetően azt, hogy kövessük a kormány irányvonalát, a hazai és külföldi támadásokra adott hivatalos válaszokat és vigyük tovább a magunk módján ezt a gondolatmenetet. De mi van akkor, ha pártonkívüli értelmiségként némileg másképp ítéljük meg a vitatott kérdéseket? Tapasztalatom szerint arra nincs esély, hogy a normális hangnemben megfogalmazott, jó szándékú kritikánkat leközöljük a jobboldali lapokban. Maradnak a baloldali lapok, amelyek a mai heves csatározásban elsősorban a kormányt kritizáló vélemények közlésében érdekeltek, és kevésbé a jobboldali kormány sikeres politizálását elősegítő javaslatok publikálásában. Ezen túlmenően a baloldali polgártársaim nem tudják, milyen elmarasztalásban részesültek az „igazi”(?) jobboldaliaktól azok, akik baloldali lapokban merészeltek publikálni.

Jeles profeszszortársam ezért hasonló jelzőkkel illetett, mint Heller Ágnest a nemrég közzétett levelében. A levél írója megfeledkezett arról, hogy az elmúlt években hány alkalommal jelentek meg írásaikkal például a Népszabadságban maguk a Fidesz vezető politikusai, még Orbán Viktor is. Arról nem is beszélve, hogy mit kaptak azok a „bátor” konzervatívok, köztük a Nemzeti Kör tagjai is, akik próbálták feltárni a 2002-es és a 2006-os vereség okait, akik rámutattak a jobboldalon elkövetett hibákra is.

El kell ismernünk, hogy mi sem vagyunk tévedhetetlenek, de tisztelettel megkérdezem a miniszterelnököt: milyen haszna származott abból a kormánynak, hogy az EU-elnökség küszöbén elképesztő gyorsasággal elfogadtatták a médiatörvényt? Miért kellett provokálni az EU-t egy olyan törvénnyel, melynek jelentős része majd csak a magyar EU-elnökség után lép életbe? Mindenképpen szüksége volt arra az elképesztő nemzetközi bírálatsorozatra, amelyben az elmúlt hetekben része volt? Nem lett volna helyesebb mindezt elkerülni, és az EU elnöki tisztségét kihasználva a kormánynak és hazánknak elismerést szerezni?

Nem lett volna kisebb a presztízsveszteség, ha a miniszterelnök megfogadja jelen sorok írójának hozzá intézett Nyílt levelében foglalt tanácsát, s visszavonja a médiatörvényt, mielőtt a köztársasági elnök rábólint? Milyen kvalifikált, tapasztalt, tisztánlátó, a világ médiáját jól ismerő tanácsadói vannak a kormányfőnek, ha nem látták előre a következményeket? Talán összeomlott volna a világ, ha a miniszterelnök régi szokását felújítva leült volna beszélgetni a Nemzeti Kör tagjaival, a Brüsszelben (is) élő O’sváth Györggyel, akinek kiváló kapcsolatai vannak a CDU/ CSU politikusaival, s akinek tanácsait Antall József is kikérte?

Őszintén, magunk között szólva: azt csak nem gondolja, miniszterelnök úr, hogy a nemzetközi kritikák, az elmarasztalások mind a hazai baloldal áskálódásának köszönhetők? Ennyire talán nem kellene felértékelni a sanyarú helyzetben lévő hazai balliberális erőket. És végül milyen haszon származhat mindebből a Fideszre és az országra nézve? Abban aligha reménykedhetünk, hogy mindezek következményeit – a nyugati politikusok udvarias mosolygása ellenére – megússzuk.

Az ember elkeseredésében nem tehet mást, mint tudomásul veszi, hogy ebben a csodálatos demokráciában csak a hatalom dicsérete, intézkedéseinek helyeslése az egyedüli helyes út, és még jó szándékú kérdéseket sem ildomos feltenni. Aki ezt nem hajlandó tudomásul venni, legjobban teszi, ha visszabújik az „egérlyukba”.

A szerző akadémikus, a Nemzeti Kör tagja

Humanitárius beavatkozást követelt hétfői interjújában (Hospodárské Noviny) Václav Havel. A volt cseh elnök, író, ellenzéki személyiség és ikon azt mondja, nem lehet tovább várni, mert Kadhafi csapatai teljes erőfölényben vannak, és vérfürdővé változtatják a kelet-líbiai városokat.

Kadhafi nem bohóc, hanem „őrült bűnöző” – állítja. Hivatkozik a korábbi évtizedek hasonló katonai eseteire. A Nyugat közbelépett, amikor Kuvaitot megszállta Szaddám Huszein, majd a boszniai béke érdekében, később pedig a koszovói vérontás leállítása volt az ürügy. Igaz, a boszniai beavatkozásnak (100 ezer halott után) volt egy előzménye is. A ruandai népirtás (800 ezer halott, amihez a Nyugat némely vélemények szerint szinte asszisztált).

A „humanitárius beavatkozás” nem csak a XX. és a XXI. század fordulójának fogalma. A XIX. században az akkori nagyhatalmak többször is felléptek az Oszmán Birodalom ellen, amikor a balkáni területeken a törökök és segédcsapataik a helyi keresztény lakosságot gyilkolták.

De ez nagyon régen volt, ellentétben 2003-mal, amikor az Egyesült Államok és szövetségeseinek szűk köre inváziót hajtott végre Irak ellen. Két fő ürügye volt erre: 1. Szaddám tömegpusztító fegyvereket gyárt és halmoz fel, 2. a bagdadi rezsim együttműködik az al-Kaidával. Mind a kettő hamisnak bizonyult. Sokan úgy gondolják, hogy Irak után az ENSZ Biztonsági Tanácsa nem ad felhatalmazást Amerikának vagy a NATO-nak egy újabb invázióra.

A helyzet tragikus. A bizonytalan és ellentmondásos jelentésekből úgy látszik, hogy Kadhafi képes felszámolni a rosszul felfegyverzett felkelősereget és nincsenek skrupulusai, ha fegyvertelen tüntetőkbe kell lövetni, lakónegyedeket bombázni. Egyelőre úgy tűnik, van elegendő megvásárolható embere is ahhoz, hogy vérbe fojtsa a felkelést. A katonai felvonulás a térségben nem riasztja vissza. A szakértők szerint repülési tilalmat kellene elrendelni, fegyverekkel ellátni a felkelőket, s esetleg közvetlen csapást mérni az ezredes főhadiszállására ahhoz, hogy forduljon a hadiszerencse.

Erre alig van esély. Kadhafinak kedvez, hogy a nyugati hatalmak nem szeretnék, ha a líbiai rezsim „honvédő, antiimperialista” küzdelemként állíthatná be a hadakozást. Attól meg különösen tartanak, hogy iraki, afganisztáni típusú, tartós elkötelezettséget vállaljanak. A beavatkozást ellenezné Kína és Oroszország, mert miért is segítenének egy diktatúraellenes népmozgalmat?

Az arab kormányok sem szolidárisak a felkelőkkel. Miért lennének? Olyan nagyok a különbségek az ő rendszereik és Kadhafi között? Egyébként is forrong az arab világ. A líbiai rendszer nem omlott össze attól, hogy tekintélyes emberek kimondták: Kadhafinak mennie kell. Ettől nem hagyja abba a gyilkolást, mert ez az önkény a diktatúra lényege. A nagyhatalmak kétségei érthetőek, de a végleges halogatás máris nagyon sokba kerül. A líbiaiak tömegesen menekülnek Európa felé. Havelnek van igaza, a mészárlást időben meg kell akadályozni.

Emberi életekről van szó. És persze elvekről is.

„A fogantatással induló magzati élet tiszteletet és védelmet érdemel.” „A magzat életét fogantatásától kezdve védelem illeti meg.” Nagy utat tettünk meg majd két évtized alatt az első mondattól a másodikig. Az elsővel kezdődik az 1992-ben elfogadott magzatvédelmi törvény, a másodikról Orbán Viktor jelentette ki lelkesen hétfőn, hogy a bölcs Szájer József olyan ügyes, európai formulát talált az új alkotmány számára, amely a „politikai igényeket is kielégíti”, viszont az abortuszszabályozást sem szigorítja.

„A fogantatással induló magzati élet tiszteletet és védelmet érdemel.” „A magzat életét fogantatásától kezdve védelem illeti meg.” Nagy utat tettünk meg majd két évtized alatt az első mondattól a másodikig. Az elsővel kezdődik az 1992-ben elfogadott magzatvédelmi törvény, a másodikról Orbán Viktor jelentette ki lelkesen hétfőn, hogy a bölcs Szájer József olyan ügyes, európai formulát talált az új alkotmány számára, amely a „politikai igényeket is kielégíti”, viszont az abortuszszabályozást sem szigorítja.

A „politikai igény” nem egyéb, mint a katolikus egyháznak és elkötelezett híveinek kegyét kereső politikusok vágya úgy megfelelni támogatóiknak, hogy ne kelljen megfelelni nekik. Ezt az igényt azok a szavak elégítik ki, amelyek elég üresek ahhoz, hogy ne következzen belőlük semmilyen tett. Az üres szó nagy kincs, újra (meg újra) kell hasznosítani.

A Vatikán álláspontja világos, a pápa nemrég Dél-Amerikában többször meg is erősítette: a művi vetélés gyermekgyilkosság, az engedélyezését támogató katolikus politikusoknak számolniuk kell az egyházból való kiközösítéssel, mert „egy gyermek megölése összeegyeztethetetlen Krisztus testének vételével”.

A kormánypártok álláspontja is világos, Orbán Viktor a Fidesz és a KDNP közös siófoki frakcióhétvégéjén leszögezte: „az abortusz szigorításába vagy egy ilyen hazug riogatásba belebuknánk”. Semjén Zsolt is világossá tette: a KDNP sem kívánja az abortuszszabályozás szigorítását.

Persze mindig gondot okoznak azok az éretlen keresztény politikusok, akik komolyabban veszik a pápa szavait, mint pártjuk érdekeit. Az alkotmány koncepcióját kidolgozó egyik munkacsoport, Tarnai Richárd vezetésével az ősszel még az abortuszt teljességgel kizáró megfogalmazást javasolt. (Komolyan vette Semjént, aki szeptemberben még maga is ilyen formulához ragaszkodott.)

Surján Lászlónak, az Antall-kormány miniszterének is szembe kellett néznie 1992-ben azokkal a kormánypárti képviselőkkel, akik a kormánnyal szemben a törvénytervezetnek a művi terhességmegszakítást tiltó változatát támogatták. E szavakkal fordult hozzájuk: „Most, a szavazás megkezdése előtt azokhoz a képviselőtársaimhoz fordulok, akik szerint az úgynevezett B variáns túlzottan liberális, a nemzet további erkölcsi és demográfiai pusztulásához vezető, alapvetően elhibázott lépés. Félek: ez a zárszó nem alkalmas meggyőzésükre; de szeretnék felolvasni egy idézetet. Valéry Giscard d’Estaing Hatalom és élet című könyvében, az éppen az ő köztársasági elnöksége alatt születő – egyébként meglehetősen liberális – francia abortusztörvénnyel kapcsolatban a következőket írta: »Nem az a dolgom, hogy személyes meggyőződésemet ráerőszakoljam polgártársaimra, hanem, hogy ügyeljek rá, hogy a törvény megfeleljen a társadalom állapotának, s következésképp tiszteljék és alkalmazni tudják«.”

A kormánytöbbség úgy próbál szembenézni a szekularizálódott, az egyház irányítása alól menthetetlenül kicsúszott társadalom állapotával, hogy ne kelljen szembenéznie vele. Fönntartja a keresztény Magyarország fikcióját, miközben adottnak veszi, hogy a lakosság kétharmadát maga alá soroló katolikus egyház álláspontjával csak veszíteni lehet. A magyar katolikus egyház pedig nem fogja álláspontja komoly számonkérésével veszélyeztetni a számára előnyös társadalmi és anyagi pozíciót biztosító protektorai hatalmát.

Az őszinte szó veresége – a realizmus diadala.

Új regénye, a Mellettem elférsz kapcsán beszélgettünk Grecsó Krisztiánnal, az új nemzedék egyik legfontosabb írójával, az ÉS szerkesztőjével. Szóba kerültek az elnagyolt mondatok, a címkézés, Mikszáth és a hazaszeretet.

Grecsó Krisztián szerint az a kérdés, min keresztül lehet a hazánkat szeretni

Népszabadság - Kocsis Zoltán

– Novelláskötettel kezdtél, majd jött három regény. Vissza fogsz még térni a rövidebb szövegekhez, vagy végleges a szakítás?

– Írok még novellákat, és lassan össze is állna egy tisztességes kötet. Ha a csillagállás olyan lesz, bizonyosan el is készül, a Magvető kérte is. Csak addigra már olyan jól állt a Mellettem elférsz, hogy nem akartam több év munkáját parkolópályára tenni. Legutóbb például megrendelésre írtam egyet.

– Azért az nem meglepő, hogy egy írótól rendel egy novellát valamilyen lap...

– De nekem egészségügyi konferenciára kellett elbeszélést írnom! Óriási felelősség volt. Komolyan. Azt kérték, hogy olyan szöveg legyen, amelyet bele tudnak tenni egy segítő csomagba. Konkrétan abba a katalógusba, melyet azok az emberek kapnak, akik megtudták, hogy efféle, igen súlyos betegségben szenvednek. Rengeteget olvastam, interjúztam, és küzdöttem az izmosodó hipochondriámmal.

– Minden szövegedhez sokat készülsz?

– Az utóbbi években már igen. Őszintén szólva a net, a különféle blogok kíméletlen és jó szemű kritikusai ráncba szedtek. Minden elnagyolt mondatod, félvállról vett szösszeneted évekig keringhet a neten. Egészen más a leírt mondatok felelőssége, mint volt húsz éve. Nincs felejtés, nincs sumákság. Másfelől viszont hiányzik belőlem az elitizmus. Ha Krúdy vezethetett álomfejtő rovatot, Móricz gyártott mínuszos híreket, meg tudósításokat, akkor én sem röstellek alaposan megírni egy könnyed esszét a férfiak szorongásairól a Marie Claire-nek.

– Az indulás szerencséje vagy szerencsétlensége az az ismertséget is hozó botrány volt, miszerint sokan felismerni vélték magukat a Pletykaanyuban.Mostanság honnan kölcsönzöd a szereplőidet?

– A Mellettem elférsz ebből a szempontból kivétel. Hiszen voltak konkrét mintáim: a nagymamám, a nagyapám, más régi családtagok. És néhány történetszelet. De mivel olyan közel éreztem magam hozzájuk, szinte magától épült a sztori. Kifejezetten féltem, hogyan írok én az ötvenes-hatvanas évek Budapestjéről. Aztán kiderült, hogy egy parasztfiú és egy polgárlány szerelmét el tudom képzelni. És ez volt a lényeg, a többi majdhogynem kulissza.

– Na igen, téged a vidékiség írójaként is szokás emlegetni. Egyszerre mitizálod a vidéki életet és írod le fullasztónak, pitiánernek. Pedig évek óta Pesten élsz.

– Ezek címkék. Egyszerre hasznos és veszélyes címkék. Neked mondjam? Hát a határon túli magyar író bilétája a legelemibb a kortárs magyar irodalomban! Másfelől meg az olvasónak kell a katalóguscédula, nekem is, tapasztalatból mondom. Muszáj, hogy bennfentesnek érezze magát az olvasó, kiválasztottnak. Nem is, inkább: megszólítottnak. Ezt tudja például a Harry Potter-mítosz és a marketing. Csodálatosan vonta be a korábban soha könyvet kezébe nem vevő rétegeket, kortól függetlenül. Ezreket nevelt magyar olvasóvá, és ezt a János vitéz nevében köszönöm neki!

– Ha már címkék. A kritikákban Mikszáthhoz szoktak hasonlítani. Hogyan érint a feltételezett rokonság?

– Ki ne örülne bármilyen klasszikus párhuzamnak? De ha már felhozod, vegyük komolyan. Mikszáth sokkal ironikusabb, enciklopédikusabb szerző, kétségbeejtően jól szerkeszt és sziporkázó a humora. Az alapállása, a legfelemelőbb helyzetekben is ironikus. Ez rám nem jellemző. Anekdotikusan adagolok, ez igen. A Mikszáth térről nézve egzotikus tájakra utazom, ez is. És érdekel, hogy hol élek, és milyen ország ez. Ez is. Éppen a hetekben olvastam el harmadszorra az Új Zrínyiászt. Mikor a botrány kitör, kiderül, hogy Zrínyi a bank pincéjében tömlöcöt épít, parlamenti vizsgálóbizottság alakul. Kálmán bácsi megírja, hogyan működik. Nem tudtam rajta nevetni. Nem akarom elveszteni a reményt, hogy lehet itt változás.

– Miközben azért távol tartod magad a politikától...

– A direkt, napi politikától igen. De az mondjuk nem hagy nyugodni, hogy csak olyan módon szerethetem-e a hazámat, ahogy azt a konzervatívnak nevezett módok kínálják nekem. Úgy értem, azokkal a magatartásmintákkal, hozzáállással és sértett ájtatossággal. Erről az Élet és Irodalomba írt tévékritikáimban sokat gondolkodom. Muszáj feltennem magamnak a kérdést, hogy egyáltalán min keresztül lehet a hazánkat szeretni. És hogy ebben mennyire fontos a lokális emlékezet, a személyes múlt ismerete. Ha van viszonyod a saját gyökereidhez, akkor nemcsak identitásod van, de önbizalmad is lesz. Tudod, honnan jössz, ezért nincs szükséged pótlékokra. Árpádsávra, mondjuk.

– És min keresztül lehet a hazánkat szeretni?

–Mondjuk, hogy megőrzöd a nagymamád receptjeit. És megtanítod az unokádnak. A hozzá tartozó történetekkel, hagyománnyal együtt. Békéscsabai fiatal, harmincas barátaimat akkor hallottam először „tótul” –ott így mondják – énekelni és beszélni, mikor elhatároztuk, hogy gyúrunk kolbászt, és előkerült a félig román, vagy tán egészen a nagypapa receptje. És egy kis pálinka, persze.

– Átrándultál a film és a színház világába is. Megérte feladni az íróasztal védettségét?

– Máté Gábor felkérésére született meg a Katonában a Cigányok. Lekopogom, telt házzal megy, és nagyon élénken reagálnak a nézők. De mégis az volt a legfelemelőbb, mikor egy roma osztály nézte végig! Az elején, a Tersánszky-rész alatt operett ment a nézőtéren is. Aztán meg dermedt csönd. Az előadás után volt egy rendhagyó közönségtalálkozó, ahol azt mondta nekem egy roma fiú, egy olyan roma fiú, aki benne ült abban az autóban, amellyel üldözték a gyilkosokat, hogy neki a második felvonás nem tetszett. Mert az az ő életéről szólt. Soha nem kaptam még ekkora elismerést.

Nagy felháborodást keltett Barcson, hogy anyagi okokra hivatkozva kiállítóhellyé minősítené le az önkormányzat a város egyetlen múzeumát. A tervezett intézkedés miatt az intézmény igazgatója pénzt, több helybeli pedig aláírást gyűjtött, hogy megmentsék a múzeumot. Most úgy tűnik, sikerrel járhatnak.

Az átminősítés kiállítóhellyé degradálta volna a múzeumot Forrás: Dráva Múzeum
Barcson sokakat villámcsapásként ért február közepén a hír: az önkormányzat drasztikusan lecsökkentené a város egyetlen múzeumának anyagi támogatását. A tervek úgy szóltak, felére, 4,5 millió forintra kurtítják a városi fenntartásban lévő intézménynek szánt forrást, és a meglévő öt dolgozó közül hármat elbocsátanak, csak egy restaurátor, valamint egy takarítónő maradhat a harminckét éves intézménynél.

- Mindez azt jelentené, hogy elveszítjük a múzeumi minősítést, és kiállítóhellyé válik az intézmény - mondta Mészáros Ádám, az évente ötezer látogatót fogadó Dráva Múzeum néprajzkutató igazgatója.

A helytörténeti, néprajzi gyűjteménynek otthont adó - az itt élő német, horvát és cigány kisebbségek kultúrájának megőrzéséért is sokat dolgozó - intézmény lefokozása önmagában presztízsveszteség egy városnak, de Mészáros Ádám szerint ennél jóval többet áldoz fel Barcs a tervezett intézkedéssel. Mint mondta, az átminősítés nyomán megszakadna a leletek, műtárgyak gyűjtése, tematikus rendszerezése, feldolgozása, vagyis véget érne Barcson a helytörténeti kutatás. A múzeumigazgató szerint mindez azt jelenti: „A város megfosztja a jövő generációit attól, hogy megismerhessék Barcs évtizedek alatt múlttá váló jelenét."

Mészáros Ádám a történteket különösen azért fájlalja, mert szerinte nem óriási összeg miatt került veszélybe a múzeum. A tizenkétezres város ugyanis a 2011-re eredetileg szánt 9 milliós támogatást csökkentené a felére, vagyis 4,5 millió forinton múlik az intézmény sorsa.

Bagi Gáborné nyugdíjas pedagógus, Barcs díszpolgára az elsők között tiltakozott, amikor hírét vette a tervezett intézkedésnek. Szerinte az intézmény fenntartását nem szabad pénzkérdéssé leegyszerűsíteni:

- A múzeum, a helytörténeti gyűjtemény az a városnak, ami a családnak a nagyapa. Ismeri a múltunkat, és mesél nekünk róla. Nem tehetjük meg, hogy ráparancsolunk erre a nagyapára, hogy fogja be a száját, mert senki nem kíváncsi a történeteire. Ezt én ellenzem, ezért aláírásgyűjtésbe kezdtem, hogy a testület változtassa meg a szándékát.

Bagi Gáborné kezdeményezésére nem egészen két nap alatt négyszázan írták alá az elvonás és a múzeum leminősítése elleni tiltakozást. Alighanem nagy szerepe volt ennek abban, hogy a testület - látszólag legalábbis - visszakozott. Az önkormányzat ugyanis sajátos módon adott haladékot a múzeumnak. Határidőt tűzött ki: ha március 10-ig az intézmény vezetője össze tudja gyűjteni a hiányzó 4,5 millió forintot, akkor eltekintenek a leépítéstől, lefokozásról. Az intézménynek azonban - s ezzel nyilván a város vezetése is tisztában volt - nem sok esélye volt arra, hogy nem egészen egy hónap alatt összegyűjtsön ennyi pénzt. Ennek ellenére a múzeumigazgató nekilátott a kalapozásnak. Több céget is megkeresett, és akadtak helyiek, akik önként nyúltak a zsebükbe. Persze végül a papírforma érvényesült: a határidő lejárta előtt két nappal csupán 250 ezer forintot sikerült összegyűjteni.

Vagyis úgy tűnt, a múzeum nem kerülheti el a leminősítést. A forráselvonás, a tervezett lefokozás miatt kerestük a város vezetését is, ám Racsek József alpolgármester (Fidesz) meglehetősen szűkszavúan utasította vissza kérdéseinket. A történtek után némiképp meglepő módon - alighanem a jelentős lakossági tiltakozás hatására - mindössze annyit mondott: „Nincs már miről beszélgetni, mert nincs ügy. Múzeum marad a Dráva Múzeum." Azt azonban, hogy mikor és mekkora összeget biztosítanak az intézménynek, s az meddig maradhat múzeum, nem tudtuk meg, ezekre a kérdéseinkre ugyanis nem kívánt válaszolni az alpolgármester.

Bár a megválaszolatlan kérdések miatt akad még bizonytalanság az ügyben, az alpolgármester kijelentése nyomán a múzeum féltői fellélegezhetnek. Most úgy tűnik, sikeres volt mentőakciójuk, a „Barcs nagypapája" még mesélhet.

A múzeum sorsáról a jövő héten várható végleges döntés.

Hivatalossá vált a Pécsi Országos Színházi Találkozó versenyprogramja. A XI. POSZT - az MTI-ben tévesen megjelent időponthoz képest - 2011. június 9-18. között kerül megrendezésre.

A korábbi évek hagyományaival szakítva idén első alkalommal 3 válogató tekintette meg a 2010. március 1. és 2011. február 28. között bemutatott hazai és határontúli magyar színházak előadásait.

Szilágyi Lenke fotóművész, Vekerdy Tamás pszichológus, és Urbán Balázs színikritikus átlag 160 előadást tekintettek meg, és az alábbi produkciókat válogatták be az XI. POSZT versenyprogramjába:

NAGYSZÍNHÁZ:

Nyikolaj Vasziljevics Gogol: A revizor - Csokonai Színház, Debrecen
Rendező: Vladiszlav Troickij

Csiky Gergely: Prolik - Gárdonyi Géza Színház, Eger
Rendező: Máté Gábor

Molière: A mizantróp - Katona József Színház, Budapest
Rendező: Zsámbéki Gábor

Anton Pavlovics Csehov: Három nővér - Nemzeti Színház, Budapest
Rendező: Andrei Şerban

Kovács Márton - Mohácsi István - Mohácsi János: Egyszer élünk
avagy a tenger azontúl tűnik semmiségbe - Nemzeti Színház, Budapest
Rendező: Mohácsi János

Hadar Galron: Mikve - Vígszínház, Budapest
Rendező: Michal Dočekal

STÚDIÓELŐADÁSOK A NAGYSZÍNHÁZBAN:

Oleg Zsukovszkij - Szénási Miklós - Lénárd Ödön szövegei alapján:
Mesés férfiak szárnyakkal - Csokonai Színház, Debrecen
Rendező: VidnyánszkyAttila

William Shakespeare: A velencei kalmár - Tamási Áron Színház, Sepsiszentgyörgy
Rendező: Bocsárdi László

KAMARA- vagy STÚDIÓSZÍNHÁZ:

Háy János: Nehéz - Bárka Színház, Budapest
Rendező: Bérczes László

John Kander - Fred Ebb - Bob Fosse: Chicago - HOPPart Társulat, Budapest
Rendező: Zsótér Sándor

Georg Büchner: Leonce és Léna - Kolozsvári Állami Magyar Színház
Rendező: Tompa Gábor

Martin Sperr: Vadászjelenetek Alsó-Bajorországból - Nemzeti Színház, Budapest
Rendező: Alföldi Róbert

Pintér Béla - Darvas Benedek: Parasztopera - Pécsi Nemzeti Színház
Rendező: Mohácsi János

Pintér Béla: Szutyok - Pintér Béla és Társulata, Budapest
Rendező: Pintér Béla

Bertolt Brecht: Félelem és macskajaj a Harmadik Birodalomban - Színház- és Filmművészeti Egyetem, Budapest
Rendező: Zsótér Sándor

A már 2007-re növekedésének határaihoz érkezett hazai könyvkiadás 2008–2009-ben lejtmenetbe került, és tavaly ismét mintegy 9 százalékkal esett vissza a könyvforgalom a most közzétett adatok szerint. Főként az igényes szak- és szépirodalmat megjelentető cégek kerültek veszélybe. A kiadók a Márai-programtól remélnek segítséget.

Szigorúan számolva 9 százaléknál is nagyobb volt a visszaesés tavaly. Igaz ugyan, hogy a 2009-ben kimutatott hazai könyvforgalomhoz, 64,1 milliárd forinthoz képest a tavalyi 61,57 milliárd négyszázalékos csökkenést jelent, amelyhez hozzá kell számítani a csaknem ötszázalékos inflációt. De a Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének (MKKE) a tavalyi hazai könyvforgalomról szóló friss jelentése megjegyzi azt is: ezek az adatok csak részben tartalmazzák a kiadók árengedményeit és a kereskedők kedvezményeit, ezért „a magyarországi könyvvásárlók – becsült adataink szerint – 3,5–4 milliárd forinttal kevesebbet fizethettek a könyvekre nyomott fogyasztói árnál”. Vagyis, jó esetben, csupán 57–58 milliárdot költöttünk könyvekre 2010-ben. A kedvezmény minden bizonnyal több volt, mint korábban. Ezért beszélnek egyre többen a hazai könyvpiacon eluralkodó árháborúról, „diszkontosodásról”.

Ezzel kapcsolatban a jelentést öszszeállító MKKE igazgatója, Zentai Péter László megjegyzi: az adatközlő és a könyvforgalom több mint 91 százalékát adó 181 kiadó közül némelyek az eladott könyvön szereplő fogyasztói árat, míg mások a tényleges bevételt adták meg, ezért a számok, bár a tendenciát jól mutatják, nem egészen pontosak. Például nehezen magyarázható a statisztika egyik meglepetése, a gyerek- és ifjúsági könyvkiadás tavalyi súlyos, 16,6 százalékos visszaesése. Sokaknak ezzel ellentétes a tapasztalatuk ugyanis. Jóllehet, nem jelent meg újabb Harry Potter-könyv, amely lendíteni szokott a hazai könyvkiadás eredményén, a fiataloknak szóló irodalom iránt a boltokban nem látszott lényegesen csökkenni az elmúlt évtizedben látványosan felívelő érdeklődés. A Vince Kiadót vezető Gál Katalin, a könyves egyesülés alelnöke úgy véli, bizonyos divatok kétségkívül leáldozóban vannak, például lanyhulni fog az a kultusz, amely Darren Shan vagy Stephenie Meyer vámpíros történeteit övezi (bár Meyer tavaly még uralta a toplistákat). Ugyanakkor kelendők maradnak a kisebbeknek szólómunkák,mint például Bartos Erika és más hazai szerzők művei. Különösen e korosztályi csoportban alakult ki, hogy a vásárlók (jelesül a szülők) nem egyes műveket, hanem elsősorban brandeket – szerző vagy tematika szerinti sorozatokat – vesznek, ezért az ide illeszkedő újabb kötet sikere mindig előre megjósolható.

Az igazán súlyos vérveszteséget ismét a tudományos és szakkönyvek forgalma szenvedte el – tavaly több mint 15 százalékos volt a visszaesés. Ez különösen a tendencia miatt aggasztó: az ezredforduló óta megfeleződött (!) a közép- és felsőoktatásban és általában az ismeretgyarapításban pótolhatatlan szerepet betöltő kiadványok forgalma. Ez nagyjából egybeesik azzal, ahogy az állam fokozatosan kivonul e könyvtípus kiadásának támogatásából, amely a kilencvenes évek közepe táján, különösen Magyar Bálint minisztersége idején még kiemelten fontosnak számított. Persze, lehet kisebbíteni e veszteség súlyát azzal, ha a világhálós hozzáférés viszonylagos bővülésére hivatkozunk, ám nem feledkezhetünk meg az ide tartozó szellemi műhelyek leépüléséről sem. Az egyik vezető társadalomtudományi kiadó, az Osiris például korábban még 300 könyvet adott ki évente, mostanra a szám lecsökkent tízre, tizenötre. Fenn lehet-e döntő részben piaci alapon tartani egy könyvkiadót?

– tette fel a kérdést nemrég az Origo portálon közölt interjúban Gyurgyák János, az Osiris tulajdonos-vezetője. „Nem hinném, ennek egyszer s mindenkorra vége. Az értékalapú könyvkiadás haldoklik” – adta meg rá a választ a történész-könyves, aki úgy véli, míg az előző években legalább „kijárórendszerben” hozzá lehetett jutni bizonyos támogatásokhoz, a jelenlegi kormánynak e kulturális terület egyáltalán nem fontos.

A szakkönyvkiadás visszaszorulása mellett kedvező jel a szépirodalom és általában a fikciós művek kelendőségének viszonylagos stabilitása (a forgalomcsökkenés itt szerény mértékű), ami európai összehasonlításban is szép eredmény. Gál Katalin azonban hangsúlyozza, a 12,66 milliárdos tavalyi költésnek csak 5–6 százalékát teszi ki a minőségi szépirodalom, a többi lektűr. A közismerten igényes kiadványairól ismert Jelenkor Kiadó például tíz éve még 50 művel jelentkezett évente, tavaly már csak 16-tal, és az idén nem tervez többet kiadni 12-nél. „Legalább nyolc-tíz könyvem megjelentetése állt le, most nem merem kihozni őket. Elérkeztünk a falhoz. Vagy becsukjuk a boltot, vagy megpróbálunk könyvet csinálni azoknak, akiknek még van pénzük erre is” – mondja Csordás Gábor kiadóvezető. És amikor idei könyvheti terveiről kérdezem, Nádas Péter politikai esszékötete és Márton László elbeszéléskönyve mellett Miklya Annának egy prostituálttá váló egyetemista lányról szóló regényét, illetve Andor Mihálynak egy besúgó életét feltáró dokumentumkötetét említi.

A Jelenkor Kiadó vezetője, akárcsak a többi hasonló műhely szakembere türelmetlenül várja a minőségi könyvkiadást támogató Márai-program – az utóbbi években többször ígért, de most is késlekedő – beindítását. Még akkor is, ha időközben, a kormány újabb, kultúrát is sújtó pénzügyi zárlata következtében a program idei kerete is sérült, egymilliárdról 880 millióra zsugorodott. Mert feljavító pénzügyi injekciók nélkül félő, egyre inkább csak a kevésbé költségigényes, gyorsan megtérülő könyvek fogják uralni az olvasnivalók hazai piacát.

Ötvennégy évesen elhunyt Vári Erzsébet - értesítette a Roma Sajtóközpontot a Társaság a Szabdágjogokért (TASZ) jogvédő szervezet, ahol a műfordító önkéntesként többek közt roma és szegény gyerekeket segítő programokban vállalt szerepet.

Vári Erzsébet műfordítóként talán arról legismertebb, hogy más orosz szerzők mellett Dosztojevszkij Bűn és bűnhődés című regényét is fordította. Az utóbbi időben szerzője volt a Méltóságot Mindenkinek Mozgalom CoMMunity elnevezésű honlapjának is, elsősorban a TASZ-ban végzett antidiszkriminációs munkája kapcsán publikált cikkeket.

Vári Erzsébet 1957 április 30-án született Budapesten. Egyetemi tanulmányait 1980-ban fejezte be az ELTE bölcsészettudományi karán, magyar-orosz szakon. Ezután tizennégy évig gimnáziumi tanárként dolgozott, közben doktorált. Több évig tanított az ELTE BTK -n és a szombathelyi Berzsenyi Dániel Főiskolán.

Műfordításai mellett a nyolcvanas évek közepétől haláláig folyamatosan publikált magyar és orosz nyelvű cikkeket, recenziókat folyóiratokban és más orgánumokban.

„Vári Erzsébettel egy elhivatott segítőt vesztett a szegények ügye" - mondta a Roma Sajtóközpontnak a TASZ romaprogramjának koordinátora. Jovánovics Eszter kiemelte, hogy a műfordító részt vett a jogvédő szervezet áprilisban indult cigánytelepi kutatásában is, amely során többek közt Sárospatakon, Sajókazán és más konfliktusos településeken vizsgálták a hatósági bírságolási gyakorlatokat.

A modern ember az eddigi vélekedésekkel ellentétben nem Kelet-Afrikából származik, hanem Dél-Afrikából. Legalábbis az afrikai vadászó-gyűjtögető népek legfrissebb, átfogó genetikai vizsgálatai ezt sugallják.

Roy Sesana, a botswanai busmanközösség vezetője – a bölcső közelében maradtak

Reuters - Siphiwe Sibeko

Az afrikai népcsoportok a világon a legsokfélébbek genetikai szempontból, azonban az afrikai demográfiai események, az evolúció és a betegségek közötti összefüggésekből eddig csupán korlátozott következtetéseket lehetett levonni a viszonylag kis számú genetikai minta, és az archeológiai maradványok ritkasága miatt. A kutatók általában úgy vélték, hogy a modern ember Kelet-Afrikából származik, részben, mert az anató miai szempontból modernnek tartott legkorábbi koponyákat keleten találták, részben amiatt, hogy az Afrikán kívüli populációkban megtalálható a Kelet-Afrikában tapasztalt genetikai mintázat egy része.

Ötezer évvel ezelőtt, a szubszaharai Afrika szétszórt területeit nyelvészeti és kulturális szempontból eltérő vadászógyűjtögető népcsoportok népesítették be. Az elmúlt 5000 évben az ilyen populációk nagy része eltűnt a földművelő és állattenyésztő csoportokba való aszszimiláció, vagy a kihalás miatt. A megmaradtak közé tartoznak a közép-afrikai pigmeus, a tanzániai, izolált, csettegő nyelven beszélő populációk és a dél-afrikai Kalahári-sivatag területein élő busmanok. Az elmúlt 100 évben azonban még ezen népcsoportok egy része is áttért a mezőgazdálkodásra.

Egy zömében amerikaiakból álló kutatócsoport hosszadalmas és szerteágazó genetikai vizsgálatnak vetett alá számos afrikai populációt, és az ennek eredményeként született eddigi legnagyobb adathalmazból levonható következtetéseket a Proceedings of the National Academy of Science c. tudományos szaklap februári számában tették közzé.

A modern emberek eredetéhez „legjobban illeszkedő helyszín” megtalálásához bonyolult statisztikai modellezést alkalmaztak a kutatók. Ennek eredményeként arra a következtetésre jutottak, hogy az adatok legjobb illeszkedését akkor kapják, ha az emberiség bölcsőjének a helyét Délnyugat-Afrikába helyezik. A kelet-afrikai eredetnél ez kb. 300–1000-szer valószínűbb. A dél-afrikai eredet mellett szólnak a legkorábbi archeológiai bizonyítékok is, a megmunkált csonteszközök, a vésett osztrigahéjak, és a klimatikus bizonyítékok, melyek szerint sokkal barátságosabb volt az éghajlat 60 000–70 000 évvel ezelőtt Afrika déli részén, mint a keletin.

Kutatók kimutatták, hogy az almában lévő, egyik egészséges antioxidáns fogyasztása a tesztállatok átlagos élettartamát mintegy 10 százalékkal meghosszabbítja.

Az új eredmények, melyeket gyümölcslegyekkel sikerült elérni, alátámasztják a más állatokkal végzett alma antioxidáns vizsgálatok hasonló eredményeit. A kutatás a Journal of Agricultural and Food Chemistry folyóiratban jelent meg.

Csen-Jü Csen és csapata kiemelte, hogy a szervezetben létrejövő károsító anyagok – az úgynevezett szabadgyökök – nemkívánatos változásokat okoznak, amelyekről úgy hiszik, szerepet játszanak az öregedési folyamatban és egyes betegségekben. Az antioxidánsok harcolhatnak ezen károk ellen. A gyümölcsök és zöldségek – különösen az igen színesek, mint a paradicsom, brokkoli, áfonya és alma – kiváló antioxidáns-források.

Más tesztállatokkal végzett korábbi vizsgálat utalt arra, hogy egy alma antioxidáns meghosszabbíthatja az átlag életkort. A jelenlegi kutatásban azt tanulmányozták, hogy a különböző alma antioxidánsok – az úgynevezett polifenolok – ugyanerre képesek-e gyümölcslegyekben.

Kiderült, hogy az alma polifenolok nemcsak meghosszabbították a gyümölcslegyek átlagos élettartamát, hanem segítettek megőrizni járó, mászó és mozgási képességeiket. Emellett megfordították számos, az idősebb gyümölcslegyekben található olyan biokémiai anyagok szintjét, amelyeket a korral járó leépülés és a közelgő halál markereként használtak.

Csen és csapata megjegyzi, hogy az eredmények alátámasztják más vizsgálatok adatait, többek között azét is, melyben kimutatták, hogy azoknál a nőknél, akik gyakran fogyasztanak almát, 13-22 százalékkal csökken a szívbetegség rizikója.

Elsősorban a kockázatok kommunikációjával, illetve a szabályok betartatásával foglalkozik az EU pármai székhelyű élelmiszer-biztonsági hatósága. Az EFSA-nak egyre több munkát adnak az Európából egyelőre nagyrészt kitiltott génkezelt élelmiszerek, bár fokozódik a nyomás az európai élelmiszerpiac „felszabadításáért”.

„Együnk valami ártalmasat, és pereljük be a gyártót!” Az Így jártam anyátokkal című tévésorozatban fogalmazza meg ekképpen Amerika lényegét az egyik főszereplő. Tény, hogy az USA-ban, ahol a meglehetősen nagy hatalmú élelmiszer-felügyelet, a Food and Drug Administration (FDA) működik, a „tömegek” hajmeresztően egészségtelenül táplálkoznak (van hozzá választék), és az élelmiszerbotrányok sem ritkák. Az Európai Unió élelmiszer-biztonsági hatóságának megszervezéséhez az FDA adta az alapötletet, ám az EFSA (European Food Safety Authority) mégis inkább az FDA „antitézise” próbál lenni: kevésbé enged teret a vállalatok és az iparági lobbik befolyásának, és a piac helyett inkább a fogyasztók érdekeit igyekszik képviselni. Legalábbis elméletileg, mert a gyakorlatban a kétszintű – uniós és nemzeti –kontroll még sokszor erőtlen, az ipari csoportok pedig időről időre módot találnak az elvek felülírására.

Anne-Laure Gassin kommunikációs igazgató szerint a hatóság fő küldetése, hogy az euró pai lakosság bízzon (bízhasson) az európai eredetű élelmiszerek biztonságosságában. A hatóságnak független információforrásként kell szolgálnia, felhíva a figyelmet a kockázatokra. A játszma azonban sokszereplős, és az ellenérdekelt felek (például a GMO-lobbi képviselői) láthatóan könnyen találnak szövetségest a saját érdekeik képviseletére: az uniós intézmények közé tartozó EFSA néha az Európai Bizottsággal kénytelen harcolni azért, hogy az élelmiszer-biztonság írásban lefektetett szempontjai a valóságban is érvényesülhessenek (mondjuk az áruk szabad áramlásának elvével szemben).

A 433 munkatársat (köztük 12 magyar szakembert) foglalkoztató szervezetmunkáját nehezíti, hogy egyelőre szakadék van a tudomány és a fogyasztók tájékozottsága között. A kommunikációs térért vívott csata egyik kitüntett terepe a tápanyagokra és az egészségességre vonatkozó állítások kérdésköre: a papír mindent elbír, de az uniós szabályozás elvben nagyon is leszűkíti, hogy mit szabad ráírni a csomagolásra. Juliane Kleiner, az EFSA illetékes részlegének vezetője elmondta: a vonatkozó 1924/2006-os uniós rendelet szerint az állítások alapját kizárólag általánosan elfogadott tudományos evidenciák képezhetik (azaz egyetlen gyártó sem „találhatja fel”, hogy mostantól például a joghurt kinöveszti a kihullott hajat). A termék „kültakaróján” megfogalmazott állítás – ha nem gyógyszerről, hanem élelmiszerről van szó – elve nem szólhat egy betegség legyőzéséről/megelőzéséről, csak egy már ismert veszélyfaktor csökkentéséről (tehát a felirat ígérhet olyasmit, hogy csökkenti a koleszterinszintet, de azt már tilos állítani, hogy megelőzi az infarktust). Ráadásul kevés az igényes és megbízható hatásvizsgálat – még a legnagyobb multik reklámmondatai mögött is többnyire olyan kis mintán végzett, elfogult „felmérések” állnak, amelyek nem állják ki a tudományosság próbáját. És nehéz is olyasmit uniós szinten szabályozni, amit szinte országonként másképp érzékelnek az unió polgárai. Egy friss Eurobarométer-jelentés alapján a svédek szerint például nem egészséges megenni a rossz körülmények között tartott állatok húsát – ugyanez a bolgárokat kevéssé izgatja. A felmérés arra is rámutat, hogy a bizalomépítésben még van tartalék: az európaiak egyre tudatosabban táplálkoznak, de a többségre a „félek tőle, de megeszem” hozzáállás jellemző.

Egyre több munkát adnak a hatóságnak a génkezelt élelmiszerek (GMO). Ez a termékkategória az unióban minden esetben engedélyköteles, azaz behozni, termeszteni és (esetleg) forgalomba hozni is csak az EFSA hozzájárulásával lehet. A kockázatértékelés során – Elisabeth Waigmann, az EFSA GMO-osztályának vezetője szerint – azt vizsgálják, hogy az engedélyezendő fajta hasonlóan biztonságos-e, mint a természetes alternatívák. Hogy valódi, olykor az ökológiai kockázatelemzésre is kiterjedő vizsgálatról, és nem alibizésről van szó, azt leginkább az a tény bizonyítja, hogy a világ számos pontján termesztésben lévő génkezelt növények döntő többsége eddig fennakadt az uniós szűrőn (vagyis a fajtatulajdonosok nem tudták bebizonyítani, hogy a termékük nem kockázatosabb a csak természetes géneket hordozó változatoknál). Ennek ellenére az EFSA-t sokszor vádolják túlzott puhasággal (elsősorban a zöldek részéről, akik szerint az eddig megismert kockázatok alapján csak a kategorikus tiltás lenne elfogadható). – Kétféle nyomás is nehezedik ránk: egy közgazdasági a gyártók-forgalmazók felől és egy politikai – jelezte Elisabeth Waigman, azt is hozzátéve: a kockázatértékelés nyilvános dokumentumok és elvek alapján, átláthatóan történik, ezzel próbálják elejét venni a nyomásgyakorlásnak. Meg azzal is, hogy ők maguk egyre erősebbek az adatszolgáltatásban: tavaly álltak elő a GM-növények allergizáló hatásait, illetve környezetbiztonsági kérdéseit elemző, az egész világon unikumnak számító tanulmányokkal.

Ugyancsak megkerülhetetlen tényező a hatóság az Európában forgalomba kerülő növényvédő hatóanyagok engedélyezésében. Az egyes szerek hatásait az emberi egészségre, illetve a környezetre nézve vizsgálják, ugyanúgy a termelők által beadott dokumentumok alapján, mint mondjuk a génkezelt növények esetében. A peszticidekkel foglalkozó egység vezetője, Herman Fontier munkájuk összetettségének érzékelésére azt a példát hozta fel: nem tudja megmondani, hogy a GMO-k termesztése a valóságban csökkenti-e a vegyszerhasználatot (ez ugyanis a legfőbb érv, illetve állítás, amikor engedélyt kérnek rá), illetve a környezet károsodását, jelenleg ugyanis sokkal több a megbízható adat a peszticidek környezeti hatásairól, mint a GMO-kéról.

A szimpatizánsoktól kért pénzből világíttatja át a Ferencvárost Kubatov Gábor elnök. Az alelnökkel együtt elöl járnak jó példával, de 13 millió még hiányzik.

Szurkolóitól kér adományokat az FTC
Népszabadság - Kurucz Árpád Az Ernst and Young nemzetközi könyvvizsgáló cég világítja át a FTC-t - jelentett be szerdai sajtótájékoztatóján Kubatov Gábor, az egyesület elnöke.

A cég három hóna alatt 15 millió forintért végzi el a munkát. Miután az egylet jelenlegi anyagi helyzete nem teszi lehetővé ekkora pénz előteremtését, az FTC - amint azt Kubatov bejelentette - kampányt indít,  amelynek során várja a "bennük még bízó" szimpatizánsok felajánlásait. Az összegből egyébként már csak 13 millió forint hiányzik, miután Kubatov és a klub alelnöke, Kocsis Máté egy-egy millió forinttal hozzájárult a költségekhez.

Kubatov hangsúlyozta: a jelenlegi helyzetben 100 forint is nagy segítség, A civilben a Fidesz pártigazgatójaként tevékenykedő elöljáró rögzített azt is: az átvilágítás során nem lesznek tekintettel senkire és semmire, a legfontosabb, hogy rend legyen a Ferencvárosban.

A Népszabadság kérdéseire válaszolva Kubatov elmondta: a klubtól különálló Ferencvárosi Labdarúgó Zrt. visszavásárlása ügyében előrelépés nincs, s hiába kérte a társaság új vezetőségét, az nem enged bepillantást számára a futballcsapat napi pénzügyeibe.

A magyar futballválogatott 36. a FIFA friss világranglistáján. Legutóbb 1992-ben állt hasonlóan előkelő pozícióban az együttes.

11.15 - FIFA-világranglista: Magyarország beállította 1992-es rekordját

A magyar válogatott egy helyet előrelépve a 36. a Nemzetközi Labdarúgó Szövetség szerdán kiadott, legfrissebb világranglistáján. A csapat ezzel beállította rekordját, a jelenlegi rendszerben vezetett rangsorban ugyanis 1992 decemberében szerepelt a legjobban, akkor is a 36. pozíciót foglalta el. Tavaly júliusban, amikor Egervári Sándor szövetségi kapitány átvette a gárda irányítását, még a 62. helyen állt a nemzeti együttes. A friss lista élén továbbra is a világ- és Európa-bajnok spanyolok állnak megelőzve a vb-döntős hollandokat és a vb-bronzérmes németeket.

10.00 - Magath: Auf Wiedersehen!

A Schalke labdarúgócsapata az idény végén megválik Felix Magath edzőtől. A Westdeutschen Allgemeinen Zeitung internetes oldalának híre szerint ezen a terven az sem változtat, ha a német együttes ma bejut a Valenciával szemben a Bajnokok Ligája negyeddöntőjébe (az első mérkőzésen idegenben 1-1-et játszottak Raulék), mivel a Bundesligában csak a tizedik helyen áll a garnitúra. A korábban a Bayern Münchennel és a Wolfsburggal is bajnok, 57 éves Magath szerződése 2013-ig szól, de a vezetés a gyenge bajnoki teljesítmény miatt már a szezon végén meneszti.

Az Arsenal majdnem meglepetést okozott, az első félidőben jó védekezésével, a második félidő végén pedig Bendtner helyzetével – csak közben a Barcelona bemutatta "űrfutballját", s Van Persie-t is kiállították... A Sahtyor "szimplán" történelmi tettet hajtott végre, miután 6-2-vel verte ki az AS Romát.

Ezt talán még maga a szerző sem értette: Busquets a saját kapujába bólint...

Reuters - Albert Gea

Negyvenöt percig prímán védekezett az Arsenal Barcelonában, ám Fabregas könnyelmű labdavesztését rögvest megbüntették a hazaiak: Iniesta szöktette Messit, aki finom mozdulattal becsapta a megsérült Szczesnyt felváltó Almunia kapust, és lőtt... S bár az Arsenal helyzet nélkül is talált - egy „kósza" szögletet Busquets a saját kapujába fejelt -, a Barca akkora nyomás alá helyezte riválisát, amelyet tizenegy emberrel is nehéz lett volna kibírni. Pláne tízzel, miután az indulatos Van Persie-t - második sárgát érő labdaelrúgás miatt - kiállította a bíró...

A Barcelona hamar „reagált": előbb egy Iniesta, David Villa, Xavi-kombináció végén utóbbi „meccsnullra" hozta a párharcot, majd a Pedro buktatásáért megítélt büntetőt Messi értékesítette (3-1). A továbblépést „legföljebb" egy Bendtner-ziccer veszélyeztette a végjátékban; na de, ha az bemegy...

Donyeck ünnepel: a Sahtyor a duplázó Willian és Eduardo alakításával 3-0-ra verte a Borriello révén 11-est rontó, Mexes piros lapja miatt a 41. perctől hátrányban lévő AS Romát, így a „bányászcsapat" 6-2-es összesítéssel, klubtörténelmet írva jutott a BL-ben a nyolc közé.

Bajnokok Ligája

A nyolc KÖZÉ JUTÁSÉRT, visszavágók

Barcelona-Arsenal 1-2 3-1

Sahtyor Donyeck-AS Roma 3-2 3-0

Szerda

Tottenham-Milan 1-0 (Digi Sport, 20.15)

Schalke-Valencia 1-1 (Digi Sport, 23.30, felvételről)

21.15 - Rátgéberék sikere a gálán

Nőnapi All Star kosárlabdagála Gdyniában: Európán kívüliek válogatottja-Európai játékosok válogatottja 116:85. A győztes csapat szakvezetője a török Fenerbahcsét irányító Rátgéber László volt; az NB I-et a Pécs amerikai bedobója, Alexandria Quigley képviselte. Az esemény legjobbja az amerikai Sylvia Fowles (Galatasaray) lett, aki egy zsákolást is bemutatott a meccs során.

20.30 - Nyert a címvédő Debrecen

A Debrecen egygólos győzelmet aratott a vendég Paks felett a labdarúgó NB I 17. fordulójából elhalasztott, kedden pótolt mérkőzésén. A hajdúsági csapat november közepe óta először tudott nyerni a bajnokságban. Debrecen-Paks 2-1 (0-0). Debrecen, 1500 néző. Gól: Éger (59., öngól), Czvitkovics (83., 11-esből), illetve Éger (57.).

20.25 - Dupla nulla a Hungária körúton

Labdarúgó Magyar Kupa, negyeddöntő, első mérkőzések: MTK-Zalaegerszeg 0-0, Újpest-Kaposvár 2-3.

17.00 – Iksz az NB I-ben

A sereghajtó Szolnok kedden hazai pályán 2-2-es döntetlent játszott a Pápával a labdarúgó NB I 17. fordulójából elhalasztott mérkőzésen. Eredmény: Szolnok-Pápa 2-2 (1-1). Szolnok, 300 néző. Gól: Némedi (39., 63., utóbbit 11-esből), ill. Maric (28., 11-esből), Bárányos (73.) Jól kezdett a sereghajtó, az első negyedórában akár kétgólos előnyt is szerezhetett volna. Azonban egy tizenegyesből megszerezte a vezetést a Pápa. Némedi kapáslövése visszahozta a hazaiak reményét. A hazaiak később egy büntető révén vezetéshez jutottak, s akár a három pontot is megszerezhették volna, ám egy távoli szabadrúgást csúnyán elnézett Melnicenko, így oda lett a győzelem.

13.30 - "Holland" keret

Egervári Sándor, a magyar labdarúgó-válogatott szövetségi kapitánya kijelölte 20 fős keretét a hollandok elleni Európa-bajnoki selejtezőkre. A két csapat először március 25-én a Puskás Ferenc Stadionban, négy nappal később pedig Amszterdamban találkozik egymással. Az MLSZ honlapjának beszámolója szerint a keret tagjai - legutolsó bajnoki mérkőzésüktől függően - március 20-án, vagy 21-én találkoznak a telki edzőközpontban. Kapusok: Király Gábor (1860 München), Fülöp Márton (Ipswich), Bogdán Ádám (Bolton). Hátvédek: Lázár Pál, Lipták Zoltán (mindkettő Videoton), Vanczák Vilmos (Sion), Juhász Roland (Anderlecht), Laczkó Zsolt (Sampdoria), Pintér Ádám (Zaragoza). Középpályások: Koman Vladimir (Sampdoria), Varga József, Czvitkovics Péter (mindkettő Debrecen), Gera Zoltán (Fulham), Hajnal Tamás (Stuttgart), Elek Ákos (Videoton), Vadócz Krisztián (Osasuna), Dzsudzsák Balázs (Eindhoven). Csatárok: Tököli Attila (Kecskemét), Rudolf Gergely (Bari), Priskin Tamás (Ipswich).

9.45 - Vallott a doppinbotrány érintettje

Ungvári Attila (73 kg) akadt fenn a februári cselgáncs Világ Kupán végrehajtott doppingellenőrzésen. Az olimpiai indulásra esélyes sportoló a Nemzeti Sport megkeresésére válaszolva ismerte ezt el. A dzsúdós értetlenül áll a történtek előtt. Amint köztudomású: a Magyar Antidopping Csoport hétfői közleményében azt írta, hogy egy magyar versenyző pozitív mintát produkált a vetélkedőn.

nolblog blog

Nolblog Saját blogom Segítség

1. wizes1
2011. 03. 08. 14:43

2. Hammada Patrol
2011. 03. 08. 14:56

3. gilyan
2011. 03. 08. 17:01

4. Nantal
2011. 03. 08. 19:31

Európa szellemi sivataga

Vonattal ütközött egy autó Hortobágy és Balmazújváros között, az érintett szakaszon jelentős vonatkésésekre kell számítani.

Hárman meghaltak, amikor autójuk személyvonattal ütközött egy vasúti átjáróban Hortobágy és Balmazújváros között szerda reggel.

A Mávinform szerint a vasúti forgalom az érintett szakaszon áll, jelentős késésekre lehet számítani, az utasokat vonatpótló autóbuszok szállítják.

(Forrás: hirado.hu)

Kétszáz fontot - 60 ezer forintot fizetnek - annak, aki sikeresen megeszi Nagy-Britannia legnagyobb, négykilós hamburgerét.

Ez a böngésző nem támogatja a flash videókat

A norwichi Over De Flames étkezde két órát ad rá, hogy valaki együltő helyében elfogyassza 30 centiméter átmérőjű rekordburgerüket, amely egyebek mellett 3 kiló marhahúst és 40 szelet sajtot tartalmaz.

A több mint 13 ezer kalóriás szendvics egy felnőtt ember közel egy heti energiaszükségletét fedezi.

Hamis adatokkal vették fel egy elhunyt asszony ötvenmillió fotrintos hagyatékát, huszonhárom millió forint készpénzt loptak el egy családi házból - így kezdődik a luxuskörülmények között élő felsőzsolcai pár bűnlajstroma.

Luxuskörülmények között élt egy férfi és egy nő Felsőzsolcán, noha állandó jövedelemmel egyiken sem rendelkeztek. Kiderült: közel 90 millió forintot zsákmányoltak különböző bűncselekményekből, s emiatt többrendbeli lopás, csalás és okirat hamisítás miatt folyik eljárás ellenük. A Miskolci Rendőrkapitányság sajtószóvivője elmondta: a 41 éves nő és harminckét éves társa a nyomozás adatai szerint még tavaly nyáron betörtek egy családi házba, ahonnan közel 23 millió forint értékben loptak el készpénzt, illetve ékszereket.

Már az eljárás során gyanú merült fel arra, hogy a bűncselekményt a felsőzsolcai nő és társa együtt követte el, ám olyan egészségügyi papírt hamisítottak, ami alapján a bíróság akkor nem helyezte őket előzetes letartóztatásba. Később arra is fény derült, hogy a felsőzsolcai nő egy pénzintézetben hamis iratokkal igazolva felvette egy elhunyt asszony hagyatékát, csaknem 50 millió forintot. Ennek alapján a rendőrség csalás, és közokirat-hamisítás miatt is vizsgálatot indított. E bűncselekmény elkövetésében a hatóság gyanúja szerint élettársa segített az asszonynak. Jelenleg mindketten bűnügyi őrizetben vannak a Miskolci Rendőrkapitányság fogdájában.

Az ügy érdekessége, hogy a gyanúsítottak nem rendelkeznek rendszeres jövedelemmel, ennek ellenére a csalással szerzett pénzből luxus körülmények között éltek - tájékoztatott a rendőrség.

Phil Collins szóvivőjén keresztül cáfolta azokat a híreket, miszerint búcsúzni készül a zeneipartól. "Egyáltalán nem tervezi Collins, hogy visszavonul" - idézte a People amerikai magazin a zenész szóvivőjének hétfői közlését.

A szóvivő nem tért ki részletekre, és nem oldotta fel a cáfolat és Collins korábbi nyilatkozata közötti ellentmondást sem. A brit énekes ugyanis az FHM című férfimagazin márciusi számának adott interjújában azt mondta, vissza szeretne vonulni.

Collins kifejtette, az évek óta tartó zenélés és dobolás, valamint a kollégáitól kapott állandó kritikák az elmúlt években nem könnyítették meg az életét. "Kétlem, hogy valakinek is hiányozni fogok. Sokkal boldogabb leszek, ha visszavonulok a zenéléstől" - mondta a Genesis frontembere.

Ez a böngésző nem támogatja a flash videókat

Bár nagy zenei sikereket ért el - összesen hét Grammy-díjat kapott, számos listaelső slágert írt, a Tarzan című film daláért pedig Oscar-díjat is kapott -, a sajtó és a zenészek is gyakran tréfálkoztak karrierjén és kétségbe vonták zenei tehetségét.

"Sajnálom, hogy sikeresek lettünk. Tényleg nem akartam, hogy ez ilyen méreteket öltsön, ezért nem is lep meg, hogy az emberek elkezdtek utálni" - fejtegette Collins.

A zenésznek az elmúlt években számos egészségi problémával kellett megküzdenie: károsodott a hallása és problémái támadtak a gerincével. Az állandó dobolástól pedig sérültek a kezében lévő idegek, így a dobverőket is alig bírja tartani. (forrás: mti.hu)

Simon Erika magánnyomozó szakmájában fontos a bizalom és az inkognitó. Munkája során hol fizikai, hol lelki állóképességét teszi próbára. Legtöbb ügye regénybe illő, állandó társa az adrenalin, unatkozni pedig valószínűleg sohasem fog.

A magánnyomozó munka közben. Minden ügy más

Népszabadság - Reviczky Zsolt

– Magánnyomozás és nyomozás között nincs lényegi különbség, a módszereinket mindig az aktuális megbízatás határozza meg. A szisztémák ugyanazok, de a magánszférában mások a lehetőségek: mivel ugyanolyan jogokkal rendelkezünk, mint egy átlagpolgár, sokkal inkább a kreativitásunkra kell alapoznunk – mondja Simon Erika, aki huszonöt év rendőrségi tapasztalat után vágott neki új szakmájának. – Az édesapám baleseti helyszínelőként kezdte, végül mindketten rendőrtisztként hagytuk el a köteléket. Elvégeztem a Rendőrtiszti Főiskolát, s először a közlekedésrendészetnél dolgoztam, majd kilenc évet töltöttem a kábítószer-ellenes egységnél: az ott szerzett tapasztalat aranyat ér, ragadt rám az élet.

Elmondása szerint a rendőrségi múlttal rendelkező szakemberek nagy része a leszerelés, illetve a korkedvezményes nyugdíjazás után jó eséllyel folytatja a munkát a civil szférában. Simon Erika társának például több évtizedes titkosszolgálati múltja van, ezért nagyon sokat tanulnak egymástól.

– A magánnyomozói munka engedélyköteles: rendőrhatósági működési engedély megszerzéséhez kötött, s büntetlen előélet, erkölcsi bizonyítvány és vállalkozói engedély szükséges hozzá. Ugyanakkor érettségi után, a tizennyolcadik év betöltésével OKJ-s tanfolyamon is megszerezhető a szakképesítés. – Simon Erika szerint utóbbiak nehezebb helyzetben vannak, a szakmának csak az elméleti része sajátítható el az iskolapadban. Sok, saját bőrön megtapasztalt akció után is kihívás a tökéletes feladatmegoldás, mert össze kell hangolni a civil elképzelést a szakmai lehetőséggel.

Simon Erika irodájának profiljában a szolgáltatások között megtalálható a bűnügyi felderítés, a személyvédelem, az adósságkezelés, a titkos megfigyelés, a munkaügyi problémák kezelése, a munkatársak ellenőrzése, a megbízhatósági vizsgálatok lefolytatása, az üzleti titkok kiszivárogtatásának vizsgálata, a gazdasági információszerzés, a családi ügyekkel kapcsolatos tanácsadás, a családon belüli erőszak megelőzése és a drogprevenció. A paletta széles körű, a kereslet viszont egyoldalú, de ez nem jelent problémát, mert a titkos megfigyelés az iroda fő szakterülete.

– A házastársi hűtlenséggel kapcsolatos megbízások a leggyakoribbak, mivel sok ember életét megkeseríti a féltékenység. Az ügyfelek kíváncsiak, a kétségeiket akarják eloszlatni vagy éppen igazoltnak látni, amikormegfi gyeltetik partnereiket, de a gazdasági válság hatására megszaporodtak a gazdasági nyomozások is. Szerződéskötések, projektek előtt sok ügyfél kéri üzleti partnerének a kivizsgálását: mindenki biztosra akar menni. Anyagilag a legtöbbet a megfigyelések hozzák, mert óradíjasak, illetve az adósságbehajtás és a kintlevőségkezelés, ahol sikerdíjazás van.

Simon Erika szakmailag az erőszakon és illegalitáson kívül semmitől nem zárkózik el: munkáját elsősorban problémamegoldásnak tartja, s azt szereti benne, hogy minden ügyhöz más fortélyokat kell kitalálnia. Volt, hogy egy bevetésen tizennégy órán át kellett követnie a célszemélyt, többször került forró helyzetbe, s rendszerint egy akármelyik színésznek becsületére váló hatalmas bőröndnyi ruhát és eszköztárat cipel magával, hogy semmilyen szituáció ne érje váratlanul.

– Színészek és kaméleonok vagyunk egyszerre. Fontos, hogy sehol ne szúrjak szemet és ne lógjak ki a sorból. Ha átlagosnak kell lenni, akkor átlagos vagyok, ha szakadtnak kell lennem, akkor szakadt leszek. Ha be kell menni egy kocsmába és ott csúnyán beszélni, akkor azt játszom el, ha szőke nőnek kell lenni, akkor azt.

A szakmájához tartozó legfontosabb tulajdonságnak a fegyelmet, a kitartást és a merészséget tartja. Bármilyen szituációból ki kell tudnia vágni magát, s mindennap tanul valami újat önmagáról is.

– A magánnyomozói munkába szó szerint bele kell öregedni: ez egy hosszú tanulási folyamat. A kívülállóknak romantikusnak tűnhet a munkánk, pedig a lényeg az izzasztó részletekben rejlik: anno úgy fejlesztettem a megfigyelőképességemet, hogy a metrón utazókon gyakoroltam, próbáltam felidézni az arcukat, apró részleteket. Vagy vezetés után visszaemlékezni arra, hogy milyen autók jöttek mögöttem. Az egész a tánchoz és a koreográfiához hasonlít: szervezettség és irányítás nélkül nincs siker. Nálunk mindennek ez a kulcsa: a titkos megfigyelés során sem csak a célszemélyt kell szemmel tartani, hanem szükség van helyismeretre, közben párhuzamosan autót kell vezetni, az információt átadni a kollégáknak, tényszerűen dokumentálni és még ezernyi részletre figyelni.

Simon Erika nőként többszörösen felülírja a közhiedelemben élő gyűrt arcú, ballonkabátos magánkopó képét. – Tény, hogy pluszrizikófaktor nőnek lenni a magánnyomozói világban. Ugyanakkor van, aki kimondottan ezért keres pont engem: kíváncsi arra, hogy nőként én hogyan értékelem és hogyan tudnám megoldani a problémáját. Ez egy olyan látásmódot ad, ami külön segít bizonyos ügyek felgöngyölítésében.

A Személy-, Vagyonvédelmi és Magánnyomozói Szakmai Kamara tíz évvel ezelőtt átlagosan 700 magánnyomozót regisztrált országosan, öt évvel ezelőtt több mint ezret, jelenleg pedig megközelítőleg 2600 igazolvány van kiadva. A területen működő nyomozók száma ennél több, mivel annak ellenére, hogy kötelező, nem minden érintett regisztráltatja magát a kamarai nyilvántartásban. A nyomozók körülbelül 60 százaléka Pest megyei, 90 százalékuk negyven év feletti, és csak húsz százalékuk nő. A nyilvántartott magánnyomozók 90 százaléka rendelkezik valamilyen jellegű operatív tapasztalattal, 10 százalékuk tanfolyamon szerezte a szakképesítését: a statisztikák szerint őket nagymértékben fenyegeti a lemorzsolódás veszélye.

Utazas

Népszabadság "Utazás" rovat hírfolyam

Lehet literenként négyszáz forintos, vagy gallononként négy dolláros a benzin ára, a világ autóparkja a válság idején is rohamtempóban bővült, és hamarosan eléri az egymilliárdos darabszámot.

A világ autótermelése tavaly elérte a válság előtti hetvenmilliós darabszámot, ebből 60,1 millió volt a személygépkocsi, ami 23,8 százalékos növekedést jelent egy év alatt

Volvo

Macerás születésnapi elfoglaltságot találtak maguknak a Daimler konszern dolgozói: kiszámolták, hogy hány autó készült a Benz Patentwagen, vagyis az első belső égésű motoros gépkocsi megjelenése óta. Az eredmény 2 485 041 881, ami még 125 évre osztva is döbbenetes mennyiség. Tehát a stuttgartiak összeállítása szerint 1886. január 29-től a világon közel 2,5 milliárd autó készült. Nehéz ellenőrizni a számokat, ám ismerve a német alaposságot, különösen, ami a műszaki dolgokat és az autóipart illeti, vélhetően közel állnak a valósághoz.

Hiteles forrásból, a World Motor Vehicle adatbázisából kutattuk fel, hogy 1900-ban 9504 gépkocsi készült, ebből 4200 az Egyesült Államokban, 3000 Franciaországban, a többi a németeknél. A fejlődésre jellemző, hogy a magyarországi gyárakban idén munkanaponként készül ennyi autó. A WVD nyilvántartásából az is kiderül, hogy a világ járműipara 1910-ben lépte át amilliós darabszámot, 1931-ben a hárommilliót, 1939-ben pedig a négymilliót. A II. világháború idején leállt a polgári célú járműgyártás, aztán a békeévekben robbant az autópiac, és a fogyasztás már az ötvenes évek elején meghaladta a tízmilliót, 1995-ben pedig az ötvenmilliót.

A világ autótermelése tavaly elérte a válság előtti hetvenmillió darabszámot, ebből 60,1 millió volt a személygépkocsi, ami 23,8 százalékos növekedést jelent egy év alatt. A rekordévnek számító 2007-ben 59 millió személyautó készült, és a tempót elnézve, válság ide, drága benzin oda, az autópark folyamatosan gyarapodik: egy év alatt 27 millióval nőtt a világ személyautó-állománya, mely a VDA adatai szerint idén januárban 731,2 millió volt. A Német Autógyártók Szövetségének összeállításából az is kiderül, hogy 32 millió autó került roncstelepre.

Még messzinek tűnik az egymilliárd, pedig merészebb jóslatok is beteljesülhetnek: egy Genfben rendezett autófórum előrejelzése szerint 2035-re a világ autóállománya eléri a hárommilliárdot. Ez pedig tempónövekedést, és évi százmilliónál több új autót jelent, hiszen azzal is számolni kell, hogy a gyártott mennyiség közel felének megfelelő darabszámú öreg autót le is selejteznek.

A növekedés tekintetében továbbra is ígéretes piac Kína, India, Indonézia, Oroszország és Brazília, az már kérdéses, hogy milyen tempóban és meddig, mert a fizetőképes kereslet és az emelkedő üzemanyagárak mellett az utak telítettsége is határt szab az eladásoknak. Az állandó dugók csökkentése érdekében a kínai hatóságok a tavalyi 750 ezerről negyedmillióra csökkentették a kiadható pekingi rendszámok mennyiségét.

Ami biztos, hogy a robbanásszerű növekedés nem Nyugat-Európában, Japánban és Észak-Amerikában várható. Ezekben a térségekben inkább a járműállomány csökkenése figyelhető meg, amit kulturális és életmódváltással, valamint a lakosság életkorának növekedésével is magyaráznak. Évtizedeken át az Egyesült Államokban az autó volt a fiatalok álma, a szabadság jelképe, az ötvenes-hatvanas években még minden vidéki fiatal arról álmodott, hogy kocsit vezethessen. Az Earth Policy Institute washingtoni intézet tanulmánya szerint a városban élő amerikai fiatalokat napjainkban már kevésbé érdekli a vezetés, a társadalmi mobilitás izgalmasabb eszköze a telekommunikáció, az internet és a mindentudó mobiltelefon.

Amíg az észak-amerikai térségben a fiatalok váltanak életformát és a családok is csökkentik autóik számát, addig Japánban az egyre kényelmesebb és korosabb társadalom rontja a járműpiaci mutatókat. Ezt a statisztikai adatok is igazolják: miközben a fejlődő piacokon nő, a nyugat-európai, japán és északamerikai térségben csökken az ezer lakosra jutó autók száma. Kínában 31,36 millió személyautót tartanak nyilván, ami 24-es mutatót jelent, az autóellátottságban listavezető Monaco esetében ez a szám 734. Ezer lakosra az olaszoknál 610, Svájcban 548, az osztrákoknál 525, a németeknél 509, az Egyesült Királyságban 502, a franciáknál 496, Japánban 455, az Egyesült Államokban 431 autó jut. Magyarország személyautósűrűsége 333 autó/ezer ember. A világon napjainkban 731 millió személyautót tartanak nyilván, ami ezer ember esetében 109 darabot jelent.

Dráguló üzemanyag, lassuló járműcsere, öregedő gépkocsipark és kisebb éves futásteljesítmény, nagyjából így jellemezhető a hazai magánautósfront, mely harminc éve még csak egymillió, jelenleg hárommillió személyautóból állt.

Teherállomány

Második éve fogy a hazai járműpark: az autópiac visszaesése és a cserék lassulása miatt egyre korosabbak a magyar rendszámú autók. A Központi Statisztikai Hivatal legfrissebb adatai szerint egy év alatt száznyolcvan nappal öregebb lett a hazai gépjárműállomány. 2011 elején a közúti gépjárművek száma 3,6 millió volt, ezen belül 2,984 millióra csökkent a személygépkocsik száma. 2010-ben 61 ezer autót helyeztek forgalomba, ám egy év alatt többet selejteztek le, így a 2006-os szintre csökkent, ám annál jóval öregebb lett a magyarországi személygépkocsi-állomány, melynek átlagkora 11,3 év.

Ezzel még nem is lenne baj, hiszen a jól karbantartott autó biztonságos is, ráadásul a magyar rendszámos személyautók az Eurotax felmérése szerint az európai átlagnál kevesebbet, évente 15 ezer kilométert futottak. Eddig, mert napjainkban érezhetően kisebb a forgalom az utakon, ami nemcsak a literenként négyszáz forinthoz közelítő üzemanyagárakkal magyarázható. Egy felmérés szerint két éve a magyar ma gán autós társadalom 65 százaléka – nagyjából 1,8 millió ember – évente 23,5 milliárd kilométert tett meg.

Az 1910-ben még ezernél kevesebb, 1958-ban 12,7 ezer darabos volt a személyautó-állomány, mely 1981-ben lépte át a milliós határt, 1990 óta pedig gyorsan bővült és fiatalodott az autópark: akkor az 1,995 millió kocsi átlagkora 16 év volt.

Harminckét éve még a 666 ezres személyautópark negyede Zsiguli, illetve Lada volt, Trabantból 120 ezret, Skodából százezret, Wartburgból 83 ezret, Moszkvicsból 44 ezret, Fiatból 20 ezret, Volkswagenből 14 ezret, napjaink listavezetőjéből, az Opelből nyolcezret tartottak nyilván.

Az újkori magyar autópiac és hazai járműipar fejlődésének, nem utolsósorban a szentgotthárdi Opel, valamint az esztergomi Suzuki megjelenésének eredménye, hogy a lestrapált és 16 évesnél öregebb személyautópark átlagkora 2006-ra 10,3 évre csökkent, napjainkban is Opelből (429 ezer db) és Suzukiból (404 ezer db) van a legtöbb. Volkswagenből 261 ezer, Fordból 226 ezer, Renaultból 190 ezer, Skodából 163 ezer, Toyotából 122 ezer, Peugeot-ból 120 ezer, Ladából 117 ezer szerepel a KSH 2011 januári nyilvántartásában. A magyar rendszámú személyautók közül minden hatodik dízelüzemű, a többi benzines: százezernél több a gázolajjal üzemelő Volkswagen, majd a 72-72 ezer dízel Ford és Opel következik.

Az autóállomány jelentősen átalakult, miközben a szabályozók olykor inkább a füstölgő autó tulajdonosával, és nem a közösséggel szemben volt humánus. Vélhetően nem a környezetvédelem, mint inkább szociális okok miatt késik a többször beígért szigorítás, és az öreg kétütemű autók patyolatakciója, ám így is kikopnak a mezőnyből. 2008. óta lassult a selejtezés: Trabantokból, Wartburgokból és Barkasokból korábban egy év alatt tízezret vontak ki a forgalomból, a kétütemű állomány jelenleg 42 ezer Trabantból, 27 ezer Wartburgból és 1759 Barkasból áll.

A hazai autóparkban 4,5 évvel a Chevroleteké a legfiatalabb állomány, aztán az 5,1 éves KIA, majd a dél-korai konszern másik márkája, a 7,9 éves Hyundai következik. A mezőny legöregebbje a 28,6 éves Datsun, majd az egykori szocialista márkák következnek:aMoszkvicsállomány 28,3 éves, a Polski Fiatoké 24,8 éves, a Trabantoké 24,4 éves, a Zastaváké és a Wartburgoké 24 éves, a Ladáké 22,7 éves.

Szükség van a hazai autópark fiatalítására, az azonban még kérdés, hogy a magyar fogyasztók inkább új autókat vásárolnak majd, vagy használtak mellett döntenek. Az Ernst & Young összeállítása szerint a magyarországi autópark átlagkora meghaladja a tizenegy évet, ami még mindig kedvezőbb a régió többi államához képest. Szlovákiában tizenhárom, Csehországban és Lengyelországban tizennégy év az átlag. A tanulmány arra is kitér, hogy például Romániában a gépjárművek ötven százaléka nem felel meg az uniós károsanyag-kibocsátási előírásoknak. A felmérés szerint az autóellátottságot tekintve Magyarország a régiós rangsor második felében helyezkedik el, ezer főre átlagosan 360 jármű jut hazánkban. Ezzel Magyarország megelőzi Szlovákiát és Romániát, elmarad azonban a cseh és a lengyel átlagtól. Szlovákiában valamivel több mint 350, Romániában pedig kevesebb mint 250 autó jut ezer emberre, míg a Magyarországgal leginkább összemérhető Lengyelországban és Csehországban ez az arány meghaladja az ötszázat.

A Robert Bosch Kft. megbízásából a Medián Közvélemény- és Piackutató Intézet országos reprezentatív felmérést készített 2010-ben a magyar lakosság autóhasználati és -javíttatási szokásairól, a szervizek ismertségéről és választásának okairól. A válaszadók közül alig fele vásárolt új autót az elmúlt két évben, mint a 2006. és 2008. közötti időszakban. Ezzel a gépjárművek életkori megoszlása is némiképp eltolódott, az autók alig negyede fiatalabb 5 évnél, míg 2008 elején ez az arány még 30 százalék volt. 2010-ben lényegesen fiatalabb autókkal rendelkeztek a legmagasabb jövedelműek, a diplomások és a budapestiek. Az autók átlagkora azonban a legtöbb

társadalmi-demográfiai csoportban emelkedett 2008 eleje óta – a legnagyobb mértékben a 60 éves és idősebbek körében – közülük feltehetően az átlagosnál is kevesebben cserélték autójukat fiatalabbra az elmúlt két évben.

A vállalkozó szféra lassuló autócseréje miatt már két éve is csökkent a tehergépkocsik száma: 2008-ban 424 ezer, 2011 januárjában 418 ezer szerepelt nyilvántartásban. A haszonjárművek átlagkora 2006-ban még 9,1 év volt, majd 2009-ben 10,2 évre nőtt, az idei év elejére pedig elérte a 10,7 évet. A teherautók között a 7,9 éves Citroën-állomány a legfiatalabb, majd a 8,3 éves Peugeot-flotta következik, néhány hónappal idősebb az Opel-, Nissan- és Kia-park.

A teherautók között a 26,1 éves Barkas-állomány a legöregebb, majd a 25,7 éves Zukok, a 25,3 éves UAZ-ok és a 21,8 éves FA-k következnek.

Voks

Népszabadság "Voks" rovat hírfolyam

Tartalomjegyzék

Belfold

A debreceni főépítész, az ikertestvére és a városkép

Miért egy főrendőr kell a nemzeti konzultációhoz a Fidesznek?

Visszahozza a vármegyerendszert a Fidesz?

Szijjártó már temeti a korkedvezményes nyugdíjat

Pénzt, természetbeni támogatást és bútorutalványt kapnak az iszapkatasztrófa károsultjai

Kulfold

Temetésen robbantottak: több halott és sérült

Mészárlás Jemenben

Meghalhat Amerikáért, de elnököt nem választhat

Divatos karkötőkkel Mugabe ellen

Magyar képviselőnőnek adott díjat Hillary Clinton

Gazdasag

Atom Paksnak: erőműbővítés 2012 után

Magyarország kaviár-nagyhatalom lehet

Ragadós ötlet: A lengyelek is a nyugdíjpénztárat csapolják meg

Palócz: kevés lesz a Széll Kálmán Terv

Megdöbbent a Hankook béremelésén a VDSZ elnöke

Velemeny

A kirúgott köztisztviselő panasza

Egy utópia: magyar konzervatív párt

Vissza az egérlyukba?

Kadhafi szerencséje

A realizmus diadala - Álláspontunk az abortuszszabályzásról

Kultura

A nagymama receptje

Civilek menthetik meg a barcsi múzeumot

Kiválogatták a pécsi országos színháztalálkozó előadásait

Venni inkább lektűrt szoktunk

Meghalt Vári Erzsébet

Tud/Tech

Megvan az emberiség valódi bölcsője

A legyeknek jót tett, próbálja ki ön is!

Félünk tőle, de megesszük

Sport

Szurkolóitól kér adományokat az FTC

SZERDAI FRISS

Bajnokok Ligája: Róma bukása

KEDDI FRISS: Igen, én voltam...

Noller

Millennium, női szemmel

Esztergomi ügylista elvarratlan szálakkal

A magyar baloldal halott

Mozaik

Tarolt a vonat Hortobágynál - Három halott

13 ezer kalóriás könnyű vacsora

Kilencvenmilliós luxusban élt a felsőzsolcai tolvajpár

Phil Collins: sajnálom, hogy elkezdtek utálni

Színészek és kaméleonok - Egy magánnyomozónő a szakma rejtelmeiről

Utazas

Auto

Egy év alatt harminckétmillió autóroncs

Fogy a magyar rendszámú járműpark

Voks